Справа № 465/3167/19 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/2475/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 03 червня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири об`єктом права спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в:

Оскаржуваною ухвалою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Заборонено ДП «СЕТАМ» або будь-якому регіональному відділенню проводити електронні торги, щодо продажу нерухомого майна, а саме: житлової квартири АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_2 .

Ухвалу суду оскаржило Акціонерне товариство «Універсал Банк».

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що в порушення вимог ст. 151 ЦПК України, у заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову не зазначено пропозиції щодо зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим відповідно до положень ст. 153 ЦПК України така підлягала поверненню заявнику. Крім того, судом не враховано, що 15.10.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 (відповідач) було укладено кредитний договір № 24/160-07К на загальну суму 161 057,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 14.10.2037 року, в забезпечення якого ОСОБА_2 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 . 02.07.2018 року приватним виконавцем Пиць A.A. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № 24/160-07К від 15.10.2007 року в розмірі 206 077,65 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 6 22 620,96 грн. та накладено арешт на майно боржника , що перебуває в іпотеці банку - квартиру АДРЕСА_1 Оскаржувану ухвалу судом першої інстанції винесено за позовом ОСОБА_1 (позивач) до ОСОБА_2 (відповідач) в процесі розгляду справи про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період з листопада 2006 року по 27 листопада 2013 року, тобто на час придбання предмета іпотеки, визнання квартири об`єктом спільної сумісної власності. Наведене свідчить про те, що такий позов Чанковим подано з метою уникнення звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язань ОСОБА_2 перед банком. Наявність накладеного на підставі оскаржуваної ухвали арешту на квартиру АДРЕСА_1 перешкоджає банку реалізувати предмет іпотеки в рахунок погашення боргу. Постановляючи оскаржувану ухвалу, районний суд не врахував, що відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 726/831/15-ц, боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ «Універсал Банк» Червінський І.Б. скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 проти скарги заперечила, пояснила, що квартира на яку накладено арешт, дійсно придбана під час проживання однією сім`єю з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу, тому реалізація такої для погашення боргу перед банком, безпосередньо порушуює його право власності на частину квартири, крім того, квартира, яка підлягає реалізації з торгів, є єдиним місцем проживання її сім`ї. Просила у задоволенні скарги відмовити, ухвалу суду залишити без змін.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином неодноразово повідомлявся судом про час та місце розгляду справи,тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Матеріалами справи встановлено, що 31.05.2019 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, мотивуючи її тим, що йому стало відомо, що спірна квартира передана на реалізацію до ДП «СЕТАМ», що вбачається з даних сайту ДП «СЕТАМ». Ціна квартири становить 12030000,00 грн., що в еквіваленті до дол. США становить приблизно 45 000 доларів США, що не відповідає дійсній ринкової вартості квартири. Електронні торги з реалізації належної ОСОБА_2 квартири призначено на 19.06.2019 року. Оскільки вказана квартира придбана в період проживання з відповідачем ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вважає, що реалізація такої призведе до втрати ним права власності на належну йому 1/2 частку спірної квартири. Просив встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з листопада 2006 року по 27 листопада 2013 року, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину придбаної в період спільного проживання квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» встановлено, що ухвала про забезпечення позову повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали.

Відповідно до правової позиції ,висловленій в Постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 726/831/15-ц Верховний Суд зазначив, що аналіз норм статей 16, 386, 391 ЦК України свідчить про те, що власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Згідно з частиною третьою статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу.

Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Установивши, що визначення права власності на 1/2 частину предмета іпотеки за позивачем порушує права та законні інтереси АТ «Універсал-Банк» (позбавлення відповідача права власності на майно унеможливить виконання судового рішення про стягнення з нього на користь банку суми боргу за кредитним договором), ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволити.

Ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 03 червня 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 30.01.2020 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.