Житомирський апеляційний суд
Справа 273/145/20
15 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого судді Трояновської Г.С.
суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.
з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 273/145/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський автодор» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський автодор» про стягнення понесених судових витрат,
Постановою Житомирського апеляційного суду від 10 червня 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський автодор» задоволено частково.
Рішення Баранівського районного суду Житомирської області від 07 квітня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський автодор» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01 жовтня 2019 року по 15 листопада 2019 року в сумі 1827,16 гривень, а також судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1021,57грн. В решті вимог відмовлено.

15.06.2020 ТОВ «Житомирський автодор» направило заяву про компенсацію понесених судових витрат пов`язаних із наданням йому правничої допомоги в суді першої та апеляційної інстанції, сума яких з урахуванням положень статей 137, 141 ЦПК України і часткового задоволення позовних вимог становить 8959, 45 грн.

Сторони до суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

ОСОБА_1 направив до апеляційного суду заяву, в якій просив покласти на відповідача судові витрати (витрати на правничу допомогу). Вказав, що витрати на правничу допомогу у суді першої інстанції не можуть бути стягнуті, оскільки рішення суду ухвалено 07.04.2020, а Акт приймання-передачі наданих послуг №1 підписано 26 травня 2020 року через 1,5 місяця після розгляду справи. Вважає, що заяву про надання правничої допомоги в суді першої інстанції необхідно залишити без розгляду, оскільки відповідачем не подано докази до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, (відповідачем не було зроблено відповідної заяви до закінчення судових дебатів).

Наголосив, зокрема, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критеріїв розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, співмірності із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши обґрунтованість заяви про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, відповідно подаються до закінчення судових дебатів під час перегляду справи у суді апеляційної інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення апеляцією за умови, що до закінчення судових дебатів у суді апеляційної інстанції сторона зробила про це відповідну заяву. Повторне подання доказів в суді апеляційної (касаційної) інстанції в підтвердження розміру витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції, процесуальний закон не вимагає.

Положення частини тринадцятої статті 141 ЦПК України зобов`язують суд апеляційної чи касаційної інстанції змінити розподіл судових витрат, якщо відповідний суд не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове.

Як зазначила Велика Палата Верховного суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Наведена правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначила Велика Палата Верховного суду у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2020 року між ТОВ «Житомирський автодор» та адвокатом Литвинчук Ю.В. підписано Акт приймання-передачі наданих послуг №1 , відповідно до якого адвокат передав, а клієнт прийняв правову допомогу у цивільній справі №273/145/20, що розглядається Баранівським районним судом Житомирської області на загальну суму 5000грн із наведенням переліку виконаних робіт та їх вартості.

26 травня 2020 року ТОВ «Житомирський автодор» оплачено на рахунок адвоката Литвинчук Ю.В. 5 000грн. за адвокатські послуги згідно з договором від 06.03.2020 у справі № 273/145/20.

Рішення суду першої інстанції було ухвалено 07.04.2020.

До ухвалення рішення судом першої інстанції та протягом п`яти днів після ухвалення рішення ні відповідачем, ні його представником суду не були надані докази понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції, а отже відповідач пропустив строк для подання доказів понесених витрат. При цьому у заяві, яка отримана судом 18.06.2020 відповідач не просив поновити пропущений процесуальний строк та не вказав про поважність причин його пропуску.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів вважає, що в частині вирішення питання про стягнення витрат у розмірі 5 000грн (витрати у суді першої інстанції) заяву відповідача необхідно залишити без розгляду, так як докази подані поза межами строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

При вирішенні питання про стягнення понесених відповідачем витрат на правничу допомогу адвоката Литвинчук Ю.В. у апеляційному суді, колегія суддів враховує пов`язаність їх з розглядом справи, обґрунтованість та розумність у контексті обсягу заперечень, наданих позивачем.

В ході апеляційного розгляду справи, 10.06.2020 представник ТОВ «Житомирський автодор» Литвинчук Ю.В. зробила заяву про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

До заяви про ухвалення додаткового рішення ТОВ «Житомирський автодор» додано Акт приймання-передачі наданих послуг №2 від 10.06.2020 до договору про надання правничої допомоги від 06.03.2020, відповідно до якого адвокат передав, а клієнт прийняв допомогу у цивільній справі № 273/145/20 в обсязі 4500грн., а саме написання апеляційної скарги - 1500грн., участь у судовому засіданні в апеляційному суді 03.06.2020, 10.06.2020 3000грн., платіжне доручення №202 від 15.06.2020 на суму 4500 грн.

Заява про відшкодування витрат на правничу допомогу в апеляційному суді і розрахунок були надані у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.

Разом з тим, враховуючи, що розгляд справи в апеляційному суді відбувся в загальному за 40 хвилин (14 хв- 03.06.2020 та 26 хв. 10.06.2020), підготовка цієї справи до розгляду в суді апеляційної інстанції не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, враховуючи час, витрачений на підготовку процесуальних документів, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заяви та вважає за можливе стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Житомирський автодор» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень.

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Керуючись ст. ст. 270, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський автодор» про стягнення понесених судових витрат задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський автодор» () витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 гривень.

У частині вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у Баранівському районному суді Житомирської області в розмірі 5 000 грн. залишити без розгляду.

В іншій частині заяву ТОВ «Житомирський автодор» залишити без задоволення.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16.07.2020.

Головуючий Судді