ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» квітня 2020 року

м. Харків

справа № 610/2736/19-ц

провадження 22ц/818/1816/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Балцем»,

особа, яка подала апеляційну скаргу - Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, представниця особи, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року в складі судді Тімонової В.М.

в с т а н о в и в:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Балцем» про перерахунок заробітної плати та видачу довідки про заробітну плату за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Позовна заява мотивована тим, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також інвалідом ІІ групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Зазначив, що він працював водієм КРАЗ в Балаклійському цементно-шиферному комбінаті, правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Балцем». У зв`язку з аварією на Чорнобильській АЕС він був відряджений з підприємства для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та в період з 30 жовтня 1986 року по 25 листопада 1986 року він приймав участь в ліквідації аварії.

Згідно довідок, виданих Балаклійським цементно-шиферним комбінатом та АТ «Євроцемент-Україна», він брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 30 жовтня 1986 року по 25 листопада 1986 року згідно посвідчення про відрядження № 1095 та на підставі телефонограми МПСМ УРСР.

Відповідно до наказу Відкритого акціонерного товариства «Балцем» № П/630/7 від 31 травня 2007 року на підприємстві існує дві категорії учасників ліквідації на ЧАЕС. Перша категорія - ті, що були на військових зборах, та друга - відряджені за наказом з підприємства.

Зазначив, що при видачі попередніх довідок про заробітну плату за період участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не дотримано умов чинного законодавства щодо визначення складових заробітної плати та не враховано деяких розсекречених урядових актів, які визначали оплату праці, що є підставою для зміни проведеного розрахунку. Також, не надано підтвердження того, що під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС його безпосередньо залучено до складу формувань Цивільної оборони.

02 серпня 2019 року він звернувся до керівника Приватного акціонерного товариства «Балцем» з заявою провести перерахунок заробітної плати та видати довідку про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з урахуванням кратності роботи у відповідній зоні та того, що він залучався до виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони, також з урахуванням положень законодавства, з підвищеною подвійною оплатою у вихідні та святкові дні, доплатою за роботу в надурочний час в підвищених розмірах, доплатою за роботу у нічний час, підвищеною на 100% тарифною ставкою (посадовим окладом) та вказанням премії в розмірі 60%.

Листом № 1101/Балцем-368/19 від 21 серпня 2019 року підприємством йому відмовлено з посиланням на те, що відповідачем проведено перерахунок заробітної плати за період роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС та була надана довідка, яка відповідає чинному законодавству та підстав для видачі іншої довідки не вбачається.

Вказав, що підприємством видавалися йому декілька довідок про заробітну плату, які було прийнято для перерахунку пенсії. В кожній з цих довідок вказано зони небезпеки та певний розрахунок. Деякі нормативно-правові акти, які необхідно було враховувати при розрахунку заробітної плати просто не враховувалися, тому суми в довідках дещо різняться, але ж не зона виконання робіт та характер виконання робіт.

На час його знаходження у зоні відчуження діяло розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 щодо оплати праці робітників, зайнятих на роботах в третій, другій та першій зонах небезпеки, відповідно у двох-, трьох- та чотирьох кратному розмірі, понад середньомісячної заробітної плати, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Зазначив, що із виданих довідок вбачається, що він під час виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС залишався працівником БЦШК і оплату роботи за підвищеними ставками отримував у БЦШК, тобто обов`язок керівника щодо підвищення тарифної ставки на 100% ним було реалізовано, однак зараз йому в цьому відмовляють.

Посилався на те, що формування Цивільної оборони, в тому числі, і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварій, катастроф і стихійних лих. Таким чином, громадяни, які виконували роботи по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони.

Вважав, що ним надані первинні документи, надано підтвердження виплачених сум, періоду перебування в зоні (днів виїзду в зону) та номер зони, тобто виконано всі вимоги законодавства, однак отримано відмову.

Вказав, що вони виконували свій громадський та військовий обов`язок, не дивлячись на умови праці, в результаті чого він має групу інвалідності із захворюванням, яке пов`язано з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, а тому він має право на видачу відповідної довідки.

Просив зобов`язати посадових осіб Приватного акціонерного товариства «Балцем» провести перерахунок заробітної плати за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати йому нову довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Чорнобильської катастрофи) у складі формувань Цивільної оборони з 30 жовтня 1986 року по 25 листопада 1986 року з урахуванням кратності роботи в зоні № 3 (кратність 5), в зоні № 2 (кратність 4) та в зоні № 1 (кратність 3) та вищевказаних в позовній заяві положень законодавства, провівши розрахунок робіт у відповідній довідці з підвищеною подвійною оплатою у вихідні та святкові дні, доплатою за роботу в надурочний час в підвищених розмірах, оплатою роботи в нічний час в подвійному розмірі, підвищеною на 100% тарифною ставкою (посадовим окладом) та вказанням премії в розмірі 60% з метою пред`явлення для перерахунку пенсії.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 - задоволено, зобов`язано посадових осіб Приватного акціонерного товариства «Балцем» провести перерахунок заробітної плати за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та видати ОСОБА_1 нову довідку про заробітну плату встановленого зразка за період виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Чорнобильської катастрофи) у складі формувань Цивільної оборони з 30 жовтня 1986 року по 25 листопада 1986 року з урахуванням кратності роботи в зоні № 3 (кратність 5), в зоні № 2 (кратність 4) та в зоні № 1 (кратність 3), провівши розрахунок робіт у відповідній довідці з підвищеною подвійною оплатою у вихідні та святкові дні, доплатою за роботу в надурочний час в підвищених розмірах, оплатою роботи в нічний час в подвійному розмірі, підвищеною на 100 % тарифною ставкою (посадовим окладом) та вказанням премії в розмірі 60 % з метою пред`явлення для перерахунку пенсії.

Не погоджуючись з рішенням суду Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати і закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначив, що позивач вже звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки № 265, виданою Приватним акціонерним товариством «Балцем», однак рішенням Управління за № 168891 від 19 листопада 2019 року йому відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії; що і підприємство правильно відмовило ОСОБА_1 видати нову довідку, оскільки він в період аварії на ЧАЕС перебував у відрядженні, а не на військових зборах.

02 березня 2020 року від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання, в якому він вважав рішення суду законним, а апеляційну скаргу - необґрунтованою. При цьому зазначив, що норми законодавства, які слугували підставою звернення до суду та основою позовної заяви, розповсюджуються на всіх ліквідаторів наслідків аварії на ЧАЕС незалежно від того, чи вони направлені на військові збори, чи у відрядження у складі формувань Цивільної оборони.

17 квітня 2020 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому він зазначив, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишено без задоволення; рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року, яким зобов`язано Управління здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до поданої 15 листопада 2019 року заяви та довідки про заробітну плату № 265, виданої товариством, - залишено без змін.

17 квітня 2020 року до суду апеляційної інстанції від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги, в яких фактично Управління підтримало доводи та вимоги апеляційної скарги та підкреслило, що перерахунок заробітної плати з урахуванням кратності роботи стосується тільки військовослужбовців, які були призвані на військові збори. Оскільки ОСОБА_1 не був військовослужбовцем, а перебував у відрядженні, підстав для видачі йому нової довідки не вбачається.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. До суду апеляційної інстанції 17 квітня 2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області разом з письмовими поясненнями та 17 квітня 2020 року від ОСОБА_1 надійшли заяви про розгляд справи за відсутності учасників справи, які задоволено, тому заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15 квітня 2020 року, яка надійшла поштою до суду апеляційної інстанції 17 квітня 2020 року про відкладення розгляду справи, залишено без задоволення, оскільки пріоритетне значення має заява, яку оформлено пізніше.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції, з висновком якого погоджується судова колегія, мотивовано тим, що оскільки позивач з 30 жовтня 1986 року по 25 листопада 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС у складі формувань Цивільної оборони, він має право на перерахунок заробітної плати з урахуванням кратності роботи в зоні № 3 (кратність 5), в зоні № 2 (кратність 4) та в зоні № 1 (кратність 3), з підвищеною подвійною оплатою у вихідні та святкові дні, доплатою за роботу в надурочний час в підвищених розмірах, оплатою роботи в нічний час в подвійному розмірі, підвищеною на 100 % тарифною ставкою (посадовим окладом), вказанням премії в розмірі 60 % та отримання довідки з метою її пред`явлення для перерахунку пенсії.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1) та є інвалідом ІІ групи внаслідок аварії на ЧАЕС, що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 1) серії НОМЕР_1 , довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААБ № 681054, згідно якої вказано, що захворювання ОСОБА_1 пов`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.9,10).

Зі змісту наказу Відкритого акціонерного товариства «Балцем» №П/630-7 від 31 травня 2007 року вбачається, що на підприємстві рахується дві категорії учасників ліквідації на ЧАЕС: перша категорія - ті, що були на військових зборах, та друга - ті, що відряджені за наказом з підприємства (а.с.11).

Із довідки Публічного акціонерного товариства «Євроцемент-Україна» № 337 вбачається, що ОСОБА_1 нараховано посадовий оклад (тарифна ставка) 0,729 крб Виплачена заробітна плата становить 1127,25 крб з урахуванням коефіцієнта відповідно до постанови Ради міністрів України та Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7. Оплата за підвищеними тарифними ставками (посадовими окладами) з урахуванням зони безпечності провадиться, виходячи з установленого у зоні відчуження 6-годинного робочого дня та 6-ти денного (36 -годинного) робочого тижня (а.с.13).

Із довідки Балаклійського цементно-шиферного комбінату ім. 50 річчя СРСР № 115 вбачається, що ОСОБА_1 в 1986 році на підставі табелю обліку робочого часу виплачено заробітну плату за участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з 30 жовтня 1986 року по 25 листопада 1986 року, зокрема, по 100% тарифній ставці оплата не проводилась, середній заробіток за цей період становив - 238,93 руб, в 1 кратному розмірі за 50 годин - 82,70 руб, 2 кратному розмірі за 83 години - 137,29 руб, 3 кратному розмірі за 91 годину - 225,77 руб, 4 кратному розмірі за 78 годин - 258,01 руб (а.с.12).

Вказане також відображено і в табелі обліку робочого часу (а.с.14).

02 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Приватного акціонерного товариства «Балцем» з заявою про проведення перерахунку заробітної плати та видачу довідки про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з урахуванням кратності роботи у відповідній зоні (№ 3 - кратність 5, № 2 - кратність 4, № 1 - кратність 3) з урахуванням того, що позивач залучався до виконання робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Чорнобильської катастрофи) у складі формувань Цивільної оборони, а також з урахуванням вищевказаних положень законодавства з підвищеною подвійною оплатою у вихідні та святкові дні, доплатою за роботу в надурочний час в підвищених розмірах, доплатою за роботу у нічний час, підвищеною на 100 % тарифною ставкою (посадовим окладом) та вказанням премії в розмірі 60 %.

Листом № 1101/БАЛЦЕМ-368/19 від 21 серпня 2019 року Приватне акціонерне товариство «Балцем» відмовив ОСОБА_1 у видачі довідки, оскільки в 2012 році йому надано довідку № 327 від 25 червня 2012 року, яка відповідає встановленому зразку, відповідає чинному законодавству та підстав для видачі іншої довідки не вбачається (а.с.16).

Із довідки Публічного акціонерного товариства «Євроцемент-Україна» № 60 вбачається, що ОСОБА_1 з 28 жовтня 1986 року по 28 листопада 1986 року приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно посвідчення про відрядження № 1095 на підставі телефонограми МПСМ УРСР. Наказ не оформлювався (а.с.48).

З акту перевірки достовірності даних про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 , складеного у липні 2012 року № 98 Управлінням Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області вбачається, що суми збереженого середньомісячного заробітку та суми заробітної плати за роботу в зоні відчуження в довідці № 337 від 25 червня 2012 року за жовтень-листопад 1986 року відповідають сумам, зазначеним в довідці, виданій ТВО «Южатоменергобудтранс» та сумам в особовому рахунку за 1986 рік (а.с.46-47).

Рішенням Балаклійського районного народного суду Харківської області від 22 грудня 1992 року у справі № 2-1142 встановлено юридичний факт про те, що, зокрема, і ОСОБА_1 знаходився в тридцяти кілометровій зоні ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.50).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі № 520/13510/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок позов ОСОБА_1 - задоволено; визнано протиправним та скасовано Рішення Відділу з питань перерахунків пенсій № 6 управління застосування пенсійного законодавства Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 168891 від 19 листопада 2019 року щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії згідно заяви від 15 листопада 2019 року за довідкою про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС № 265, виданою Приватним акціонерним товариством «Балцем» з урахуванням первинних документів на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року по справі № 610/2736/19-ц; зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 листопада 2019 року відповідно до заяви від 15 листопада 2019 року за довідкою про заробітну плату за період роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС № 265, виданою Приватним акціонерним товариством «Балцем» з урахуванням первинних документів на підставі рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року по справі № 610/2736/19-ц, застосувати механізм обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, характерній для особи, яку направлено у відрядження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, без застосування методу розрахунку, характерного для виконання робіт вахтовим методом, а також проводити відповідні виплати без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії (а.с.51-52).

Постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок).

Цей Порядок визначає механізми обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 та 57 Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (пункт 1 Порядку).

Пунктом 7 Порядку визначено, що призваним на військові збори військовозобов`язаним, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, пенсії призначаються, виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3).

Згідно пункту 2.10. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, довідка про заробітну плату (дохід) видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Встановлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається.

Таким чином, призначення пенсії та її розмір залежить від заробітної плати, яка фактично отримана працівником у період роботи у зоні відчуження, а розрахунок заробітної плати та видача довідки про заробітну плату повинні здійснюватися відповідно до первинних документів про період і участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Після аварії на ЧАЕС 26 квітня 1986 Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативних матеріалів: розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964, постанови Ради Міністрів СРСР від 07 травня 1986 року № 524-156; розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року № 1031; постанова Ради Міністрів СРСР від 05 червня 1986 року № 655-195; постанови Ради Міністрів УРСР від 10 червня 1986 року № 207-7 тощо.

Постановою Ради Міністрів СРСР, Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 05 червня 1986 року № 665-195 «Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств, організацій і установ, зайнятих на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і попередженням забруднення навколишнього середовища», надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки, в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964.

Оплата праці робітників і службовців, відряджених у зону ЧАЕС та призваних на військові збори, за якими відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи середньомісячна заробітна плата, відповідно абзацу 4 пункту 1 Постанови Ради Міністрів СРСР і Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 05 червня 1986 року № 665-195 (абзац 4 підпункту 1 пункту 1 Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року №207-7), провадилась у III, II, I зонах небезпеки у 4-кратному, 3-кратному та 2-кратному розмірі (із врахуванням 100 % тарифної ставки), виходячи з тарифної ставки, встановленої за основним місцем роботи.

Якщо відрядженим особам за основним місцем роботи зберігали грошове забезпечення, то показник кратності для розрахунку оплати праці за роботу в зоні відчуження зменшувався на одиницю.

Відповідно до постанови Держкомпраці СРСР і Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 07 травня 1986 року № 153/10-43 премія за роботу в зоні ЧАЕС виплачувалась у відповідності з діючими на підприємстві системами преміювання. Встановлені граничні розміри премій було дозволено підвищувати до 60 % тарифної ставки (окладу) на місяць (підпункт 4 пункту 1 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207/7).

Абзацом 1 пункту 1 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів та ВЦСПС від 07 травня 1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріальне забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» надано право керівникам підприємств і організацій проводити оплату праці працівників, безпосередньо зайнятих на роботах по усуненню наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за підвищеними до 100 % тарифними ставками (відрядними розцінками) і посадовими окладами. Конкретні розміри підвищення зазначених ставок (розцінок) і окладів встановлюються з урахуванням складності і терміновості виконуваних робіт.

Постановою Ради Міністрів УРСР та УКРСОФПРОФА від 10 червня 1986 року № 207-7 доведено до відома міністерств, відомств УРСР, облвиконкомів, Київського і Севастопольського міськвиконкомів, республіканських комітетів, обласних і Київської міської рад професійних спілок про те, що Постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС від 05 червня 1986 року № 665-195 встановили, що за працівниками, направленими в порядку перекладу для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та запобіганням забрудненню довкілля, зберігається середня заробітна плата (за винятком пільг для працівників в районах Крайньої Півночі та прирівняних до них місцевостей).

Поширили на працівників підприємств, організацій та установ, незалежно від відомчої підпорядкованості (включаючи осіб, тимчасово переведених і відряджених), а також на військовослужбовців і військових будівельників, зайнятих на зазначених роботах, дію пунктів 1 (на період проведення цих робіт) і 10 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156.

Надали право керівникам центральних органів виконавчої влади та їх заступникам проводити оплату праці працівників, зайнятих на роботах по ліквідації наслідків аварії у відповідних зонах небезпеки в розмірах, передбачених розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964.

Встановили, що оплата праці працівників, зайнятих на роботах в третьої, другої та першої зонах небезпеки, проводиться відповідно в чотири-, три- або двократному розмірах понад середньомісячної заробітної плати, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Встановили працівникам підприємств, організацій і установ, які виконують роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, додаткову оплату праці за роботу в нічний час в розмірі 35 відсотків годинної тарифної ставки (окладу) за кожну годину роботи в нічний час і максимальний розмір премії - 60 відсотків тарифної ставки (окладу) на місяць.

Дозволили підприємствам, організаціям і установам залучати працівників на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії, у вихідні та святкові дні з оплатою праці в подвійному розмірі.

Вирішили, що пільги, передбачені зазначеним постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС, встановлюються з моменту аварії на Чорнобильській АЕС.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правильно зазначив, що оскільки з 30 жовтня 1986 року по 25 листопада 1986 року ОСОБА_1 виконував роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в I-IІI зоні небезпеки, яка відноситься до території з найбільшим рівнем радіоактивного опромінення, вимоги про здійснення перерахунку заробітної плати є обґрунтованими, адже його робота за період ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС повинна бути оплачена з врахуванням всіх зазначених вище постанов, в тому числі, тарифна ставка за період виконання робіт позивачем в I-IIІ зоні небезпеки повинна бути підвищена на 100%, тобто в два рази та нарахована премія в розмірі 60% тарифної ставки.

Видача довідок про період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, що передбачено статтею 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Наказом Міністерства соціальної політики України від 12 жовтня 2012 року № 644 встановлено, що в разі, якщо особа відпрацювала в зоні відчуження менше календарного місяця і пенсію призначають із заробітку, отриманого за фактично відпрацьований час у зоні відчуження, слід видавати довідку встановленого зразка.

Отже, обов`язок щодо видачі довідок про заробітну плату особам, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, лежить на підприємстві, установі, організації, з яким особа перебувала у трудових відносинах під час виконання таких робіт.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що підприємство правильно відмовило ОСОБА_1 видати нову довідку, оскільки в період аварії на ЧАЕС він перебував у відрядженні, а не на військових зборах є необґрунтованими, так як Постановою Ради Міністрів УРСР та УКРСОФПРОФА від 10 червня 1986 року № 207-7 поширено на працівників підприємств, організацій та установ, незалежно від відомчої підпорядкованості (включаючи осіб, тимчасово переведених і відряджених), а також на військовослужбовців і військових будівельників, зайнятих на зазначених роботах, дію пунктів 1 (на період проведення цих робіт) і 10 постанови ЦК КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 07 травня 1986 року № 524-156.

Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на те, що оскаржуване рішення суду вплинуло на права та обов`язки Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, якого не було залучено до участі у розгляді даної справи, є безпідставними, виходячи з наступного.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Жодна зі сторін не має права вимагати відкриття провадження з метою повторного розгляду справи та постановлення у ній нового рішення. Існування різних поглядів на одне питання не є підставою для перегляду, про що неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Нелюбін проти Росії», від 2 листопада 2006 року, заява № 14502/04).

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист. Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України основними засади судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 у справі щодо офіційного тлумачення положень пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України, частини другої статті 383 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Статтею 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частина перша статті 352 ЦПК України надає право учасникам справи, а також особам, які не брали участь у справі, оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися її прав, інтересів та обов`язків, тобто суд вирішив спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення є заявник.

Рішення є таким, що вирішує питання про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, а в резолютивній частині прямо вирішено питання про її права та обов`язки.

Зазначене відповідає висновку, викладеному в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 жовтня 2019 року, справа № 639/9780/15-ц, провадження № 61-17957ск19.

Право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, якщо ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається в несприятливих для них наслідках.

Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 липня 2019 року, справа № 178/1047/17-ц, провадження №61-28598св18.

Як в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (стаття 13), так і в Конституції України (стаття 55) передбачено, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Такі самі положення передбачені Цивільним Кодексом України та Цивільним процесуальним Кодексом України. Зокрема, статтею 4 ЦПК України та статтею 15 ЦК України передбачено право особи на звернення до суду за захистом цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Реалізуючи передбачене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конституцією України, Цивільним Кодексом України та Цивільним процесуальним Кодексом України право на судовий захист, особа повинна вказати власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Під захистом права розуміється державно - примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Таким чином, порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача, яка стверджує про їх порушення.

Оскаржуючи рішення суду першої інстанції щодо перерахунку заробітної плати та видачі довідки про заробітну плату за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яке не приймало участі у справі, права та обов`язки якого не містяться в мотивувальній частині рішення та питання щодо його прав та обов`язків не вирішувалося в резолютивній частині, обрав спосіб захисту, який не забезпечує відновлення його порушеного, невизнаного або оспорюваного права.

Враховуючи, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту, обрання ним способу захисту, який не забезпечує відновлення порушеного права, судова колегія вважає, що доводи та вимоги апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції. При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не позбавлено можливості звернутися з позовом до суду за захистом своїх прав, якщо вважає їх порушеними, невизнаними або оспорюваними.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, з урахуванням всіх заяв, клопотань, письмових пояснень, які надійшли до суду апеляційної інстанції від учасників справи, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалою Харківського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, судовий збір в розмірі 2305,20 грн за подачу апеляційної скарги підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в дохід держави.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 09 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в дохід держави 2305,20 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 21 квітня 2020 року.