Справа 474/1126/19
Провадження № 2/474/299/19
У Х В А Л А

про забезпечення позову

30.01.20р.

суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області Фаісй В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної Ірини Георгіївни, третя особа приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Кудряшов Дмитро Вячеславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання дій Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" нечесною підприємницькою практикою, будь які нарахування виконані ним за договором незаконними,-

В С Т А Н О В И В:

19.11.2019 р. до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної Ірини Георгіївни, про визнання виконавчого напису про стягнення з нього на користь банку заборгованості за кредитним договором №18968158, таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивовано тим, що у жовтні поточного року позивачу стало відомо з відкритої інформації у мережі Інтернет з Єдиного реєстру боржників що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д. В. перебуває виконавче провадження №60286173, яке відкрито 10.10.2019р. відносно позивача, як боржника, з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної Ірини Георгіївни про стягнення з нього коштів на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк».

Посилаючись на викладене, а також те, що виконавчий напис, в порушення ст. ст.87, 88 ЗУ «Про нотаріат», вчинений нотаріусом без з`ясування обставин щодо безспірності заборгованості за кредитним договором №18968053, оскільки виконавче провадження зі стягнення з нього заборгованості на користь цього ж стягувача за цим же кредитним договором на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 27.03.2017р. закінчено в зв`язку з його повним фактичним виконанням ще у липні 2017року, просив суд визнати вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з позовною заявою, позивач надав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної І. Г. , посилаючись на те, що приватним виконавцем на теперішній час накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно позивача, що призведе до порушення його майнових прав, законних інтересів та унеможливить виконання рішення суду, а тому заявник вважає, що є передбачені п.6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України підстави для забезпечення позову. Заяву про забезпечення позову обґрунтовує доданими до позовної заяви матеріалами, а саме: кредитним договором, договором застави т/з, вимогою про усунення порушень кредитного договору від 12.07.2012р, рішенням суду від 03.12.2014р. про стягнення з позивача на користь банку кредитної заборгованості за договором №18968053, рішенням від 2017р. за результатами розгляду справи після скасування заочного розгляду справи, витягом з Єдиного реєстру боржників від 15.10.2019р. та інформацією з єдиного реєстру боржників від 10.10.2019р.

Ним же, 26.11.2019р., на адресу суду направлено заяву за вх. №5464 про долучення до матеріалів справи копії постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження про стягнення з нього на користь банку заборгованості, в зв`язку виконанням рішення фактично в повному обсязі.

10.12.2019р. суддею Врадіївського районного суду було винесено ухвалу про передачу вказаної справи за підсудністю до Подільського районного суду м. Києва.

22.01.2020 року вказану ухвалу суду скасовано, справу направлено до суду І інстанції для продовження судового розгляду, з підстав того, що з предмету та підстав уточненої позовної заяви вбачається, що на думку позивача засобом захисту порушеного права відбувається за допомогою ЗУ «Про захист прав споживачів». Саме позивач визначає підставу та предмет позову, а тому якщо у позовній заяві міститься посилання на порушення відповідачем прав позивача як споживача, право вибору суду для звернення з позовом належить позивачу.

30.01.2020р. провадження по справі відкрито та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову суд дійшов наступного.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбаченихстаттею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 3 ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями ч.1ст.150ЦПК Українивстановлені видизабезпечення позову,в томучислі,і зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Як роз`яснено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати, наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

У справі, яка переглядається, позивач на підставі пункту 6 частини першоїстатті 150 ЦПК Українипросив зупинити стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Позовна заява позивача ОСОБА_1 містить немайнову вимогу, рішення про задоволення якої не вимагатиме примусового виконання.

Звертаючись з відповідною заявою про забезпечення позову, позивач обґрунтовував її можливістю передчасного примусового стягнення до закінчення розгляду зазначеного позову, з огляду на постанову приватного виконавця про арешт всього нерухомого та рухомого майна боржника /позивача/.

Таким чином, предметом спору у цій справі є визнання вищевказаного напису таким, що не підлягає виконанню, тобто зі змісту позовної заяви вбачається наявність спору між сторонами щодо законності вчинення виконавчого напису.

Відповідно до частини першоїстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободкожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першоюстатті 2 ЦПК Українивстановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першоюстатті 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то у такому випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічні висновки містяться у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16 серпня 2019 року у справі № 910/1040/18.

З огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що 10.10.2019року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Кудряшова Д. В. відкрито виконавче провадження №60286173 відносно позивача, як боржника, з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної Ірини Георгіївни про стягнення з нього коштів на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», який позивач оскаржує в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважає, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису нотаріуса може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він звернувся до суду. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи виконавчою службою буде примусово реалізовано належне позивачу майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення його порушених чи оспорюваних прав або інтересів.

Тому суд приходить до висновку, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом, яким стягнуто грошові кошти, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову. Оскільки позивач оспорює виконавчий напис, яким звернуто стягнення на грошові кошти та цей напис знаходиться на виконанні, то вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення є співмірними із заявленими вимогами. Невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим або утруднити повернення коштів позивачу і відновлення його порушеного права.

На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини справи, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 258, 259, 260 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі - задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юдіної Ірини Георгіївни про стягнення з ОСОБА_1 /реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 / на користь Публічного акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості за кредитним договором №18968158

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя В.В.Фасій