УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/19455/19

Провадження № 2/638/1371/20

03.02.2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Мхітарян Л.Е.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та м. Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" про скасування арешту рухомого майна та заборони на його відчуження.

встановив:

ОСОБА_2 (далі за текстом - позивач) звернулась до суду з позовною заявою до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області (далі за текстом-відповідач), третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», в якому просить суд скасувати арешт всього рухомого майна та заборону на його відчуження позивача, накладений постановою про арешт майна боржника державного виконавця ВДВС Харківського РУЮ Харківської області від 10.10.2013 року у виконавчому провадженні №39750472 та зареєстрованого в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстрованого за №.02.2015 року 15:20:29 реєстратором: Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Представник позивача у судовому засіданні не заперечував проти закриття підготовчого засідання та призначення справи до розгляду.

Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до положень Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» передбачено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією із сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження (п.5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»).

На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 заявлено позов про скасування арешту рухомого майна та заборони на його відчуження, який мотивовано тим, що вона не є боржником у будь-якому відкритому виконавчому провадженні, наявність обтяжень перешкоджає позивачу в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Однак, з наданих до суду матеріалів позовної заяви вбачається, що 19.02.2015 року за реєстраційним номером 15140278 ВДВС ХМУЮ зареєстровано обтяження на все рухоме майно боржника ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 .

10.10.2013 року постановою про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження ВДВС Харківського РУЮ Харківської області накладено арешт на все рухоме майно боржника ОСОБА_2 , код НОМЕР_1 та заборонено його відчуження.(а.с.13)

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача-адвокат Стрикаль М.В. 25.07.2019 року звертався до Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТ УЮ у Харківській області з адвокатським запитом. Листом від 15.08.2019 року №19875 Міськрайонний ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТ УЮ у Харківській області повідомив представника позивача про те, що 10.10.2013 року старшим державним виконавцем Мазуріною О.М. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 25.04.2016 року головним державним виконавцем Мазуріною О.М. винесена постанова про повернення виконавчого провадження стягувачу. Станом на теперішній час відкриті виконавчі провадження, боржником за якими є ОСОБА_2 , на виконанні у відділі не перебувають.(а.с.12)

У судовому засіданні представник позивача зазначив, що з вимогою про зняття арешту з рухомого майна до Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТ УЮ у Харківській області позивач не звертався. Будь-яких письмових відмов в знятті арешту від Міськрайонного ВДВС по Харківському району та місту Люботину ГТ УЮ у Харківській області не отримував.

Суд, приймаючи до уваги , що обтяження, припинити чинність яких просить позивач, накладено у виконавчих провадженнях боржником в яких є саме позивач - ОСОБА_2 , приходить до висновку, що вона, як учасник виконавчого провадження повинна звертатися зі скаргою на дії державного виконавця в порядку визначеному розділом VII ЦПК України , а не в порядку позовного провадження.

Відповідно до абз.3 п.5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» у разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Відповідно до п.1 ч.1 статті 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити.

Таке вирішення справи не перешкоджає звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Керуючись ст.200, п.1 ч.1 ст.255, 260, 261 ЦПК України,

постановив:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Міськрайонного відділу державної виконавчої служби по Харківському району та місту Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про скасування арешту рухомого майна та заборону на його відчуження - закрити.

Роз`яснити представнику позивача право на звернення до суду із заявленими вимогами в порядку ст. ст. 447-449 розділу VII ЦПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному вебпорталі судової влади України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя