Провадження № 2/760/2100/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі головуючого - судді Шереметьєвої Л.А., при секретарі - Шпорі М.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1 000, 00 гр. щомісячно з дня пред`явлення позову і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Посилається в позові на те, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 23 вересня 2015 року.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею.

В квітні 2019 року відповідач пішов з родини та відмовився надавати необхідну матеріальну допомогу на утримання сім`ї.

Виходячи з того, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, має скрутне матеріальне становище.

Відповідач працює, отримує заробітну плату, а тому вважає, що останній має можливість надавати їй матеріальну допомогу, проте не бажає цього робити.

Враховуючи зазначені обставини, просить задовольнити позов.

Позовна заява була зареєстрована в канцелярії суду 9 грудня 2019 року та відповідно до ст. 33 ЦПК України було визначено склад суду.

Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року в справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторонам було направлено копію ухвали про відкриття провадження, відповідачу копію позовної заяви з додатками.

9 січня 2020 року на адресу суду повернувся конверт із копією ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви, який направлявся відповідачу.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 20 січня 2020 року відповідач ознайомлювався з матеріалами справи, будь-яких заперечень проти викладеного у позові не висловив.

/ а. с. 10;12 /

На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.

Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 вересня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 2991 та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

/ а.с. 3 - 4 /

Сторони проживають окремо, малолітній син сторін проживає з матір`ю.

Даних обставин відповідач, ознайомившись з матеріалами справи, не спростовував.

Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

За змістом ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч.1 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд.

Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Виходячи з цього та викладеного в позові, проживання малолітньої дитини сторін з матір`ю,яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, опікується нею та відповідно позбавлена можливості на працевлаштування, а відповідно позбавлена можливості на отримання доходу на своє забезпечення, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивачки.

Відповідач, належним чином повідомлений про наявність судового спору, будь-яких заперечень щодо розміру аліментів, який позивачка просить з нього стягнути, не надав, і щодо наявності будь-яких обставин, які б унеможливлювали сплату аліментів, суд також не повідомив.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до суду позовної заяви немайнового характеру з фізичної особи справляється судовий збір, що становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначає, що з 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімум для працездатних осіб становить 1 921, 00 гр.

Враховуючи викладене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768, 40 гр. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 7, 75, 80, 84. 91 СК України, ст.ст.2,4, 12, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ; ІН: невідомий/ аліменти на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , ІН: невідомий/ на її утримання в розмірі 1 000, 00 гр. щомісячно, починаючи з 9 грудня 2019 року і до досягнення дитиною 3-х річного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ; ІН: невідомий АДРЕСА_3 . судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.А. Шереметьєва