Єдиний унікальний номер №440/1610/14-ц
Провадження № 4-с/943/3/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Коса І.Б.,

секретаря судового засідання - Дутки С.І.,

розглянувши в залі суду в місті Буську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області Воркуш Ірини Степанівни про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною скаргою в інтересах боржників у виконавчому провадженні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Просить визнати неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області Воркуш І.С. щодо відкриття виконавчого провадження від 09.10.2014 року про стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1594,52 грн. вартості проведених експертиз, 3310,00 грн. за відхилення від вартості часток у будинку та 54,49 грн. витрат на виконавче провадження. Також, просить скасувати постанову цього ж державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 09.10.2014 року.

В обгрунтування поданої скарги ОСОБА_1 покликається на те, що постановою державного виконавця відділу ДВС Золочівського РУЮ Воркуш І.С. від 09.10.2014 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2/2010, виданого Буським районним судом Львівської області від 21.08.2014 року про стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1594,52 грн. вартості проведених експертиз, 3310,00 грн. за відхилення від вартості часток у будинку. Крім того, зобов`язано сплатити 54,49 грн. витрат на проведення виконавчих дій. При цьому заявник вважає оскаржувану постанову державного виконавця такою, що підлягає скасуванню, оскільки була прийнята із порушенням вимог чинного законодавства та протирічить йому. Зокрема покликається на відсутність у виконавчих листах відомостей про ідентифікаційні номери боржників та незаконність вимог виконавця про сплату витрат на проведення виконавчих дій незалежно від добровільності виконання боргового зобов`язання боржниками, а тому просить подану скаргу задовольнити. Крім того просив поновити строк на оскарження постанови державного виконавця, визнавши його пропущеним з поважних причин.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись належним чином про час і місце судового засідання судовими повістками, про причини неявки суду не повідомили.

Відділ ДВС Золочівського районного управління юстиції Львівської області явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча повідомлялось належним чином про час і місце судового засідання судовою повісткою. Разом із тим в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі їх представника із проханням врахувати попередньо подане заперечення на скаргу. Зокрема у письмовому запереченні державний виконавець висловлює свою незгоду із поданою скаргою, покликаючись на те, що 09.10.2014 року державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-2/2010, виданого Буським районним судом Львівської області від 21.08.2014 року про стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1594,52 грн. вартості проведених експертиз, 3310,00 грн. за відхилення від вартості часток у будинку. Крім того зобов`язано боржника виконати рішення суду згідно вищевказаного виконавчого документу в строк до 16.10.2014 року із наданням строку для самостійного виконання рішення. У виконавчих листах суд не вказав ідентифікаційних номерів боржників, оскільки такі в матеріалах справи відсутні, а в силу вимог закону такі зазначаються лише у разі, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ. Що стосується стягнення витрат на проведення виконавчих дій, то такі стягуються у даному випадку, оскільки судове рішення не було добровільно виконано боржником. Відтак, просить суд у задоволенні поданої скарги відмовити.

Оскільки в силу приписів частини першої статті 447 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, а тому з урахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця без їх участі.

Через неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає процесуальним приписам частини другої статті 247 ЦПК України.

Розглянувши скаргу про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до вимог частини першої статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до підпункту «а» частини першої статті 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч. 2 ст. 449 ЦПК України).

Оскільки з наявних у справі матеріалів відсутні об`єктивні дані щодо дня, коли скаржник чи його довірителі дізналися або повинні були дізнатися про порушення їх прав або свобод, а також з метою забезпечення доступу до правосуддя, а тому в силу положень частини другої статті 449 ЦПК України пропущений скаржником строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадженнята визнання дій неправомірними підлягає поновленню за їх клопотанням, зазначеним у скарзі.

Як встановлено судом, що 21 серпня 2014 року Буським районний судом Львівсьткої області було видано виконавчий лист № 2-2/2010 про стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1594,52 грн. вартості проведених судових експертиз та 3310 грн. за відхилення від вартості часток у будинку згідно варіанту №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №3261 від 13.02.2007 року.

Згідно пункту 3 частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції на момент видачі виконавчого листа від 21.08.2014) передбачено, що у виконавчому документі, серед іншого, зазначається індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ.

Оскільки у виконавчому листі від 21.08.2014 року, виданому Буським районний судом Львівської області, зазначено про те, що ідентифікаційні номери боржників у матеріалах справи відсутні, а відтак невнесення судом цих даних при оформленні виконавчого листа з наведених причин не є підставою для скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Не заслуговують на увагу доводи скаржника про сплату витрат на проведення виконавчих дій в сумі 54,49 грн., оскільки в силу вимог чинної на час виникнення спірних правовідносин частина третя статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій не стягуються у разі отримання документального підтвердження про повне виконання судового рішення боржником до початку його примусового виконання, належних і допустимих доказів чого скаржником та його довірителями до суду надано не було.

Відповідно до вимог частини першої статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 451 ЦПК України).

Оскільки заявником не доведено належними і допустимими доказами значених вище обставин щодо неправомірності дій державного виконавця та незаконності постанови про відкриття виконавчого провадження, а відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Ураховуючи наведене і керуючись ст.ст. 12, 18, 81, 247, 258, 260, 263, 447, 448, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження та визнання дій неправомірними.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області Воркуш Ірини Степанівни про визнання дій неправомірними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Кос І. Б.