ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/432/20
Провадження №2/477/406/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача як спадкоємця ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за кредитним договором, укладеним зі спадкодавцем ОСОБА_2 від 04.02.2008 року в загальній сумі 7101 грн.38 коп. та судові витрати по справі в сумі 2102 грн.

26 березня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 17 квітня 2020 р. о 13-00 годині. Для визначення належного кола відповідачів судом витребувано дані про осіб, які були зареєстровані із померлим та копію спадкової справи.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04 лютого 2008 року до Банку звернувся Герасютенко Олег Олександрович із заявою про приєднання до послуг, що надаються АТ КБ «ПриватБанк» та отримав кредит в розмірі 13200 грн. у виді встановленої кредитної лінії. Однак умови договору порушував, у зв`язку з чим станом на дату смерті, зокрема 15.03.2014 року, мав заборгованість в сумі 7101,38 грн.

Посилаючись на те, що відповідач є спадкоємцем після померлого ОСОБА_2 , отже має відповідати за його борговими зобов`язаннями, тому банк просить про стягнення цієї суми заборгованості з відповідача.

Представник позивача до суду не прибув, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належно (а.с. 68). Разом із позовною заявою представником Банку було подано заяву про розгляд справи за її відсутності. Зазначено про надання всіх доказів, які вважає за необхідне для розгляду справи (а.с. 38).

Відповідач ОСОБА_1 до суду не прибув, відзиву на позовну заяву не надіслав, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належно (а.с. 52).

За вказаного, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, судове засідання проведено за відсутності сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Вирішуючи заявлені АТ КБ «ПриватБанк» вимоги, суд виходить з такого.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України.

Отже, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.

Зі змісту досліджених письмових доказів слідує, що між ОСОБА_2 та АТ КБ «ПриватБанк» дійсно існували кредитні правовідносини з 04.02.2008 року (а.с. 12).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20).

За даними розрахунку заборгованості (а.с.5) слідує про існування у позичальника ОСОБА_2 на 01.03.2014 року заборгованості за поточним та простроченим тілом кредиту всього в сумі 12882,88 грн., за відсотками 1589,84грн., комісією та пенею 250 грн. Після смерті позичальника за його борговими зобов`язаннями внесені кошти на погашення боргу, частина з яких зарахована в першу чергу на погашення пені та процентів, а іншої на погашення суми за тілом кредиту. Залишок боргу за тілом кредиту становить 7101,38 грн. (а.с. 5-11).

28.05.2014 року Банком направлено до Жовтневої державної нотаріальної контори претензію кредитора (а.с. 26), у зв`язку з чим заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , однак з її копії, що надана на запит суду, слідує, що будь-які особи за прийняттям спадщини не зверталися, свідоцтва про право на спадщину не отримували (а.с. 53-67).

06.09.2019 року Банком направлено лист-претензію відповідачу ОСОБА_1 , як спадкоємцю позичальника, з вимогою повернути борг (а.с. 28). Як зазначає Банк, така вимога залишена відповідачем без задоволення.

Як слідує з даних Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 02.04.2020 року, на час смерті ОСОБА_2 із ним були зареєстровані (а.с. 51) зі спадкоємців першої черги: син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1279 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Заяву про відмову від спадщини до нотаріальної контори Герасютенко М.О. не подавав.

Разом з тим, за змістом положень ст.1282 ЦК України, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Позивачем будь-яких доказів щодо спадкового майна, яке б належало спадкодавцю ОСОБА_2 суду не надано та не заявлено клопотань щодо витребування даних про таке, не зважаючи на наявну щодо цього процесуальну можливість (ст.84 ЦПК України).

Виходячи з засад цивільного процесуального закону, зокрема статею 12 ЦПК України передбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Збирання доказів судом самостійно без клопотань щодо того учасників справи має пряму заборону нормами цивільного процесуального закону (ч.7 ст.81 ЦПК України) та може бути розцінене як упередженість суду у результаті розгляду справи, тим паче з огляду на особу позивача, який є юридичною особою та підстав вважати про недобросовісне здійснення його представником своїх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду немає (ч.7 ст.81 ЦПК).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідач отримав у спадщину будь яке майно після смерті ОСОБА_2 , а тому і не набув статусу спадкоємця.

Враховуючи наведене, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, зокрема заборгованості ОСОБА_2 , відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, п. 3 Перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, зокрема заборгованості ОСОБА_2 , за договором кредиту від 04.02.2008 року в сумі 7101,38 грн., - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.5 ст. 268 ЦПК).

Судове рішення складене 17 квітня 2020 року.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Семенова