У Х В А Л А

29.01.2020 Справа №1915/12214/2012

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Облещук О.В.,

у присутності державного виконавця Семенчук К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Семенчук Катерини Іванівни про примусове проникнення до житла,

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі відділ ДВС) Семенчук К.І. звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , а саме квартири по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування подання вказує, що на виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження №53684224 з примусового виконання виконавчого листа №1915/12214/2012 від 24.10.2012 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 6416,25 Євро, що еквівалентно 65875,66 грн., та 1845,57 грн. судового збору.

05 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53684224 та постанову про арешт майна боржника.

22 жовтня 2019 року державним виконавцем здійснено виклик боржника ОСОБА_1 , на який ніхто не з`явився.

22 жовтня 2019 року державним виконавцем вчинено вимогу про призначення виконавчих дій щодо перевірки майнового стану боржника.

30 жовтня 2019 року державним виконавцем здійснено вихід по АДРЕСА_1 , з метою обстеження майнового стану боржника та відібрання письмових пояснень щодо виконання виконавчого документа.

30 жовтня 2019 року державним виконавцем складено постанову про опис та арешт майна боржника.

В ході примусового виконання виконавчого провадження, державним виконавцем здійснено запити в реєстраційні органи з метою встановлення права власності на майно у боржника.

Згідно з відповіддю БТІ на нерухоме майно, за боржником зареєстрована ј частка квартири по АДРЕСА_1 .

Як убачається з відповіді Пенсійного фонду України, боржник не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами, пенсії не отримує.

Згідно з відповіддю Державної фіскальної служби вбачається, що у боржника відсутні джерела доходу та він не має відкритих нових рахунків.

Для встановлення вартості майна, а саме ј частини квартири по АДРЕСА_1 , згідно з постановою про опис майна боржника від 30 жовтня 2019 року, державним виконавцем 21 січня 2020 року призначено експерта.

24 січня 2020 року державним виконавцем з метою оцінки майна експертом та обстеження майнового стану боржника, здійснено вихід до квартири по АДРЕСА_1 . Однак, на вимогу державного виконавця впустити у квартиру боржник не відреагував, поводив себе агресивно та з криками виганяв з під`їзду, про що складено акт державного виконавця.

Посилаючись на наведене та те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду, просить подання задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд негайно розглядає подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В судовому засіданні головний державний виконавець Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Семенчук К.І. подання підтримала, просила задовольнити.

Вирішуючи подання, суд виходить з таких обставин:

На виконанні в Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) знаходиться виконавче провадження №53684224 з виконання виконавчого листа №1915/12214/2012, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області 24 жовтня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Тернопільське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором від 20 листопада 2007 року №217 в сумі 6416,25 Євро, що в еквіваленті євро до гривні за курсом НБУ становить 65875,66 грн., та1845,67 грн. судового збору.

04 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53684224 з виконання виконавчого листа №1915/12214/2012.

04 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Як убачається з відповіді ТзОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» №474/07-2 від 25 травня 2017 року, станом на 29 грудня 2012 року за обліком бюро ОСОБА_1 є власником ј частини квартири АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04 квітня 1997 року, згідно з розпорядженням органу приватизації №22188 від 26 березня 1997 року.

З відповідей Пенсійного фонду України № від 21 червня 2019 року, № від 22 жовтня 2019 року, № від 22 жовтня 2019 року та № від 31 жовтня 2019 року року вбачається, що боржник не працює за трудовими та цивільно-правовими договорами та пенсії не отримує.

Згідно з відповідями Державної фіскальної служби № від 16 липня 2019 року, № від 22 жовтня 2019 року, № від 31 жовтня 2019 року у боржника відсутні відкриті рахунки.

Як убачається з постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 30 жовтня 2019 року, виходом державного виконавця по АДРЕСА_1 здійснено опис та накладено арешт на майно: телевізор марки «LG», чорного кольору, 4 кухонних стільці, меблеву стінку, яка складається з чотирьох секцій, два м`які розкладні крісла, ј частину квартири по АДРЕСА_1 .

Як пояснила в судовому засіданні державний виконавець Семенчук К.І., оцінку вартості рухомого майна вже визначено, воно оцінене у 3500 гривень, яких недостатньо для виконання рішення. Тому 24 січня 2020 року було здійснено вихід державного виконавця за адресою боржника з метою встановлення вартості 1/4 частини належної йому квартири.

Як слідує з акту державного виконавця від 24 січня 2020 року, виходом державного виконавця по АДРЕСА_1 встановлено, що зробити оцінку майна експерту не вдалося, оскільки боржник, відчинивши двері, поводив себе агресивно, не впустив у квартиру та з криками виганяв з під`їзду.

Як пояснила в судовому засіданні державний виконавець Семенчук К.І., про те, що 24 січня 2020 року будуть проводитись виконавчі дії щодо оцінки експертом 1/4 частини належної ОСОБА_1 квартири по АДРЕСА_1 , боржника було повідомлено через його адвоката, який приходив до відділу ДВС. На пропозицію суду надати докази такого повідомлення ОСОБА_2 пояснила, що таких доказів у неї немає.

Суд, розглянувши подання, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з нижченаведених підстав.

Відповідно до вимог ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Згідно з вимогами ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла та не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку, інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Державний виконавець у судовому засіданні вказала, що питання примусового проникнення у житло боржника виникло у зв`язку з тим, що необхідно оцінити вартість 1/4 частини належної йому квартири по АДРЕСА_1 .

Порядок визначення вартості майна боржника та оцінки майна боржника визначений статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження», частиною 3 якої встановлено, що для проведення оцінки нерухомого майна виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Державним виконавцем не надано підтвердження, що залучений для проведення оцінки нерухомого майна експерт не може визначити вартість належного боржнику нерухомого майна без його безпосереднього огляду.

А також, як уже зазначено вище, у справі відсутні докази, які б підтверджували факт обізнаності боржника про те, що 24 січня 2020 року мали проводитись виконавчі дії щодо оцінки експертом належної йому 1/4 частини належної йому квартири по АДРЕСА_1 .

Один лише акт від 24 січня 2020 року, згідно з яким боржник не допустив до квартири державного виконавця, за відсутності доказів попереднього повідомлення боржника про проведення виконавчих дій за місцем його проживання, не підтверджує факту умисного створення перешкод з боку боржника для проведення виконавчих дій державним виконавцем.

Таким чином, державним виконавцем не доведено належними та достовірними доказами, що боржник перешкоджає виконанню рішення суду, свідомо ухиляється від виконання судового рішення.

Суд бере до уваги те, що примусове проникнення до житла є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла.

При вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд має переконатися, що боржник перешкоджає виконанню рішення суду, що унеможливлює його примусове виконання, чим порушує права стягувача.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, беручи до уваги відсутність даних про належне сповіщення боржника про проведення виконавчих дій, відсутність відомостей, що підтверджують факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення, а також відсутність даних про неможливість визначити вартість належного боржнику майна без його безпосереднього огляду, суд вважає, що у задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Семенчук К.І.про примусове проникнення до житла, а саме квартири по АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 30 Конституції України, ст. ст. 259-261, 353-355, 439 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Семенчук Катерини Іванівни (вул. Кн. Острозького, 14, м. Тернопіль, ) про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), а саме квартири по АДРЕСА_1 , відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяН. М. Сташків