Провадження № 2/641/899/2020 Справа № 641/921/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді- Музиченко В.О.

при секретарі Леонідовій Т.А.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу № 641/921/20 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, 3-я особа: Дворічанська Державна нотаріальна контора Харківської області про визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Харківської міської ради, 3-я особа: Дворічанська Державна нотаріальна контора Харківської області про визначення частки померлої у праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 .. Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину однокімнатної квартири у будинку готельного типу загальною площею 23,0 кв.м., житловою площею 12,7 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належала їй та її матері ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 10.01.2006 року. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. 22.02.2019 року вона звернулась із заявою про прийняття спадщини до Дворічанської Державної нотаріальної контори Харківської області, однак постановою від 27.09.2019 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв,язку з тим,що не виділена ( визначена) частка спадкодавця у спільному майні. У зв.язку з чим вона позбавлена можливості реалізувати своє право успадкувати та оформити спадщину після смерті її матері в позасудовому порядку, тому змущена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06.02.2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26.02.2020 року відкрито провадження по вищевказаній справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представником відповідача Харківської міської ради Голубенко О.Ю. до суду подана заява про розгляд справи без його участі, в якій також зазначив, що просив ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права відповідача та інших осіб.

Представник 3- ї особи Дворічанської Державної нотаріальної контори Харківської області в судове засідання не з,явився. Про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

В судовому засіданні встановлено, що батьками позивача - ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження позивача ( серія НОМЕР_1 , видане Куп,янським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 15 від 28.09.2018 року)

Згідно свідоцтва про право власності на житло № 3-06-267318 від 10.01.2006 року, яке видане відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради вбачається, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , видане виконавчим комітетом Богданівської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 11.12.2018 року вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 22.02.2019 року вбачається, що зареєстрована спадкова справа номер у спадковому реєстрі 63808137 та за номером у нотаріуса 35/2019 , де спадкодавцем є ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті матері, позивач у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після її смерті та було заведено спадкову справу № 35/2019..

Постановою державного нотаріуса від 27.09.2019 року позивачу було відмовлено в оформленні спадщини після смерті матері, оскільки відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Головного управління економіки та комунального майна виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.01.2006 року за № 3-06-267318 на квартиру у будинку готельного типу за адресою: АДРЕСА_1 власниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без виділення часток в натурі. Як вбачається з даного звернення спадкодавиця за життя не уклала договір про визначення часток у спільній сумісній власності, тому дане питання, про виділення часток в натурі вирішується в судовому порядку.

Після смерті ОСОБА_2 в Дворічанській держнотконторі Харківської області заведена спадкова справа за № 35/2019, де спадщину прийняла її донька ОСОБА_1 .

Згідно звіту про оцінку майна від 15.01.2020 року вартість однокімнатної квартири у будинку готельного типу загальною площею 23.) кв.м., житловою площею 12.7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 складає 240257,00 грн, а Ѕ частина квартири складає 120128,50 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зі змісту ч.2 ст. 370 ЦК України вбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

У відповідності до положень п. 12 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК).

Згідно роз`яснень, наданих Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», - у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз`яснено в підпункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24- 753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності

спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування,

неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган

місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу

спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення частки померлої її матері ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 23.0 кв.м., житловою площею 12,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 становила Ѕ ( одну другу) її частину, є законними та обгрунтованими.

Керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України суд , -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити, що частка померлої її матері ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на квартиру загальною площею 23.0 кв.м., житловою площею 12,7 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 становила Ѕ ( одну другу) її частину

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони та учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - Харківська міська рада, адреса проживання : м. Харків, майдан Конституції,7, .

3-я особа Дворічанська Державна нотаріальна контора Харківської області: Харківська обл., Дворічанський район, селище міського типу Дворічне, вул. Осіння, будинок 2, код ЄДРПОУ - 02893580

Суддя: В. О. Музиченко