КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
Справа №379/1055/19 Головуючий у І інстанції Потеряйко С.А.
Провадження №22-ц/824/4939/2020 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Таращанського районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року позивач пред`явив в суді названий позов посилаючись на те, що заявою про приєднання до Умов та Правил надання кредиту «Швидкий кредит» № IG4DNLFZ0602 від 04.05.2018 ОСОБА_1 приєднався до Умов та правил надання кредиту «Швидкий кредит», що розміщені на сайті Банку https://privatbank.ua/terms. що разом складають кредитний кредитний договір, та прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі.

Відповідно до укладеного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 17780.29 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із датою остаточного повернення 03.05.2020.

Відповідач порушує свої зобов`язання за договором, внаслідок чого станом на 15.05.2019 має заборгованість в розмірі 29518,66 грн, з яких: 17039,70 грн - заборгованість за тілом кредиту; 15,68 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 8756.15 - заборгованість по комісії за користування кредитом, 1825,29 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1381.84 грн - штраф (процентна складова). Крім цього, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

Заочним рішенням Таращанського районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В доводах апеляційної скарги Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" зазначає, що вважає, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним, прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та з порушенням норм процесуального і матеріального права.

Апелянт наголошує на тому, що Заявою про приєднання до Умов та Правил надання кредиту "Швидкий кредит" № IG4DNLFZ0602 від 04.05.2018 р. (надалі - Заява позичальника) ОСОБА_1 (далі - Відповідач) приєднався до Умов та правил надання кредиту «Швидкий кредит», що розміщені на сайті Банку hnps: privatbank.ua terms, що разом складають кредитний договір, та прийняв всі права та обов`язки, встановлені в цьому договорі.

Згідно Постанови НБУ від 17.12.2003 р. «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» п. 2.2. Ідентифікація клієнта не є обов`язковою, якщо клієнт вже має рахунки в цьому банку і був раніше ідентифікований відповідно до вимог законодавства України. Таким чином, враховуючи наявність у Відповідача кредитної картки, банком при її видачі було ідентифіковано особу Відповідача, при цьому повторна (додаткова) ідентифікація діючим законодавством не вимагається (копія анкети, за якою відбулась ідентифікація Відповідача, була додана до позовної заяви та міститься в матеріалах справи)

Сторони узгодили, що для укладання договору використовується електронний підпис, а саме - одноразовий пароль (OTP-пароль), який надсилається Банком на фінансовий телефон Клієнта, та введенням якого на сайті Банку або повідомленням працівнику Банка у відділенні Клієнт підписує Заяву про приєднання до Умов та Правил надання кредиту "Швидкий кредит" та підтверджує прийняття прав та обов`язків за даним Договором.

ОТР-пароль - це електронні дані авторизації, які згідно Постанови НБУ від 05.11.2014 No 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» формуються і надаються емітентом або юридичною особою - учасником платіжної системи, яка діє за його дорученням, за результатами авторизації, що в свою чергу забезпечує гарантію видачі платіжної картки належному клієнту запобігання шахрайських операцій з картами.

Використання OTP-паролю в якості підпису не заборонено та узгоджується із вимогами діючого законодавства, а саме відповідно до ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін.

Відповідно до ст.1 закону України "Про електроні довірчі послуги" електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Сторони узгодили, що для укладання цього договору використовується електронний підпис, а саме - одноразовий пароль (OTP-пароль), який надсилається Банком на фінансовий телефон Клієнта, та введенням якого на сайті Банку або повідомленням працівнику Банка у відділенні Клієнт підписує Заяву про приєднання до Умов та Правил надання кредиту "Швидкий кредит" та підтверджує прийняття прав та обов`язків за даним Договором. ОТР- пароль 04.05.2018 року відправлений Відповідачу на його фінансовий номер НОМЕР_1 (у підтвердження відправлення Відповідачу такого пароля наданий витяг із банківського комплексу щодо надіслання OTP-паролю, строка із назвою password). Таким чином, Позивачем здійснено ідентифікування Відповідача за допомогою електронних даних OTP-паролю. Проте надані докази не взято судом першої інстанції до уваги.

На підставі ч.1 ст. 634 ЦК України, підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом. Особливістю договору приєднання є те, що позичальник приймає й погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов.

З моменту підписання фізичною особою заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст. 634 ЦК шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору.

Істотні умови укладеного договору наявні, зокрема, в заяві про приєднання до Умов та Правил надання кредиту "Швидкий кредит" IG4DNLFZ0602 від 04.05.2018 р.

Зокрема, відповідно до укладеного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 17780,29 грн. грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із латою остаточного повернення 03.05.2020 р.

Сума кредиту надається Клієнту шляхом зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 без урахування винагороди за надання фінансового інструменту 780,30 грн, що додається до загальної суми заборгованості, на наступні цілі: придбання споживчих товарів, сплату послуг та ін., зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 4,59% в місяць на суму виданого кредиту, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди за надання фінансового інструменту, а також інших витрат згідно з Умовами і Правилами надання кредиту "Швидкий кредит". Погашення заборгованості здійснюється щомісяця у розмірі 1557,90 грн., починаючи з 24 по 28 число поточного місяця. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 2020-05-03.

На виконання умов укладеного договору Банк видав Відповідачу кредит та перерахував на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 17000,00 грн. (кредит за вирахуванням винагороди за надання фінансового інструменту 780,30грн.), тобто виконав свої зобов`язання за укладеним договором в повному обсязі. Вказані обставини підтверджуються випискою по рахункам Відповідача (наявна в матеріалах справи),

У зв`язку з неналежним виконання Відповідачем своїх зобов`язань за укладеним договором виникла заборгованість, яка станом на 15.05.2019 року складає 29518,66 грн. (розрахунок наявний в матеріалах справи).

Статтями 12, 81 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін. Однак, всупереч цьому принципу, Відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності в нього заборгованості за кредитним договором, не заявляв клопотань щодо проведення судової експертизи, не подавав контррозрахунків, не звертався з вимогами щодо визнання кредитного договору неукладеним або недійсним.

Крім цього, Відповідач не спростував факт отримання ним кредитних коштів на його платіжну карту (факт чого підтверджений належними та допустимими доказами) та часткового погашення заборгованості за кредитом, які свідчать про прийняття Відповідачем пропозиції укласти кредитний договір та визнання його умов (ч.2 ст 642 ЦК України).

Отже, суд дійшов передчасних висновків про наявність підстав для відмови у позові.

Судом не взято до уваги, що в матеріалах справи наявні виписки по рахункам Відповідача (з посиланням на укладений договір), з яких вбачається факт отримання Відповідачем кредитних коштів, що свідчить про укладення договору.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженим наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно з яким до первинних документів, які фіксують факт виконання господарських операцій та є підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і податкових документах, віднесені:

касові, банківські документи;

повідомлення банків;

виписки банків;

корінці квитанцій і касових чекових книжок.

Таким чином, Банком надані суду саме первинні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за Кредитним договором. Надана виписка по карткових рахунках та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3 ст. 1049 ЦК України).

Основними вимогами банку за кредитним договором до боржника є повернення наданих кредитних коштів та отримання відсотків за їх користування, і ця умова є істотним фактором при наданні кредитних коштів.

Оскільки банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, місцевий суд не мав жодних підстав відмовляти у стягненні фактично отриманих коштів (тіла кредиту) та відсотків по кредиту.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі банк просить скасувати рішення Таращанського районного суду Київської області в даній справі та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників справи, які з`явилися в судове засідання, доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з урахуванням такого.

Як встановлено судом першої інстанції і вбачається із наданої позивачем до позовної заяви копії Анкети заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку ОСОБА_1 підписав цей документ 12.09.2012 року. В цьому документі зазначені анкетні дані відповідача, його адреса, номери мобільних телефонів і електронної адреси. (а.с. 6)

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи представника позивача про те, що відповідач підтвердив згоду про те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та банком договір, суд до уваги не приймає, оскільки зазначені посилання представника позивача не відповідають змісту анкети-заяви, яка була підписана відповідачем 12.09.2012.

Сам по собі розрахунок заборгованості без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем не свідчить про укладення між сторонами кредитного договору та досягнення згоди щодо вищевикладених істотних умов.

Доводи представника позивача щодо досягнення сторонами усіх істотних умов договору, суд також вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються вищевикладеним та не містять обґрунтованих посилань на докази, які б підтверджували факт укладення між сторонами кредитного договору №IG4DNLFZ0602 від 04.05.2018.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того з даної анкети-заяви вбачається, що вона була підписана 12.09.2012.

Судова колегія вважає, що з анкети-заяви, копія якого посвідчена підписом представника позивача вбачається, що відповідач є клієнтом банку з 2012 року , отже його особа ідентифікована і для наступних взаємовідносин сторони можуть здійснюватись за допомогою електронних даних.

Разом із тим, для доведення тих обставин, що відповідач скористався ОТП-паролем і виявив бажання отримати кредит, позивач мав надати належні і допустимі докази.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а у відповідності до ст. 80 цього ж Кодексу, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Позивач зазначав, що Сторонами було узгоджено, що для укладання цього договор; використовується електронний підпис, а саме - одноразовий пароль (ОТР - пароль), який надсилається Банком на фінансовий телефон Клієнта, та введенням якого на сайті Банку або повідомленням працівнику Банка у відділенні Клієнт підписує Заяву про приєднання до Умов та Правил надання кредиту «Швидкий кредит» та підтверджує прийняття прав та обов`язків за даним Договором. ОТР-пароль 04.05.2018 був відправлений ОСОБА_1 на його фінансовий номер НОМЕР_1 . Таким чином позивачем було здійснено ідентифікування відповідача за допомогою електронних даних ОТР-паролю.

Однак ці обставини не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні вищевказаних статей цивільного процесуального законодавства України.

До матеріалів справи позивач долучив графік погашення кредиту , паспорт споживчого кредиту, заяву по приєднання до Умов і правил надання кредиту "Швдикй кредит", Умови і правила, Виписка по рахунку клієнта (а..7- 11) Однак доказів, що відповідач ознайомився з цими документами позивач суду не надав. Також ці докази, в порушення вимог ст. 95 ЦПК України не

посвідчені підписом представника Банку, таким чином суд не може їх брати до уваги.

Таким чином, укладення між сторонами договору в електронній формі не звільняє позивача від обов`язку надавати суду належні і допустимі письмові докази такого укладення. Без дослідження належних і допустимих доказів рішення суду буде ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної д в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Надана позивачем виписка по рахунку клієнта по рахунку НОМЕР_3 (a.c. 11) не підписана посадовою особою банку, не скріплена печаткою, а є лише надрукованою на папері з логотипом банку. Крім того, як зазначалось вище вона навіть не посвідчена підписом представника банку.

На аркуші справи 14 міститься ще одна виписка по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_4 (тобто по іншому рахунку), однак вона навіть не містить логотипу банку, не підписана посадовою особою, а є лише надрукованою за допомогою комп`ютера.

З врахуванням наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами укладання між сторонами в травні 2018 року кредитного договору, отже отримання відповідачем від банку кредитних коштів, а тому підстав для задоволення позову суд не встановив.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність достатніх правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Таращанського районного суду Київської області від 24 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, окрім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді: