Єдиний унікальний номер: 223/1204/19
Провадження номер: 2/223/94/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дочинець С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги позивачі мотивують тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру №02824 від 23 квітня 2002 року їм на праві спільної сумісної власності належить двокімнатна квартира АДРЕСА_1 . Відповідач зареєстрований за місцем проживання у вищезазначеній квартирі, як член сім`ї власників квартири, оскільки 05 листопада 2008 року він уклав шлюб з членом родини позивачів - ОСОБА_5 . Фактично з 01 квітня 2016 року відповідач у квартирі не проживає, а наявність реєстрації останнього у за зазначеною квартирою змушує позивачів нести додаткові витрати на утримання своєї власності у зв`язку з тим, що розрахунок вартості комунальних послуг ведеться від числа зареєстрованих в квартирі осіб.

Оскільки відповідач без поважних не проживає у спірній квартирі понад шість місяців і не звертався до суду з заявою про продовження вказаного терміну, позивачі просять суд визнати ОСОБА_4 , таким, що втратив право користування двокімнатною квартирою АДРЕСА_1 з 01 квітня 2016 року .

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повісток про виклик до суду (а.с. 56-59).

Представник позивачів ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки про виклик до суду (а.с. 59). Надала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителів. Вимоги позову підтримала та просила суд їх задовольнити (а.с. 52).

Згідно доповідних кур`єра Вугледарського міського суду Донецької області від 19 грудня 2019 року, від 02 березня 2020 року, від 29 квітня 2020 року та довідок оператора поштового зв`язку щодо повернення поштових відправлень за адресою проживання відповідача, зазначеною в позові та підтвердженою листом-відповіддю Відділу державної реєстрації Вугледарської міської ради №07-18/1100 від 27 листопада 2019 року, вручити судові повідомлення останньому про місце, дату та час розгляду справи виявилось не можливим, оскільки фактично відповідач за даною адресою відсутній (а.с. 32, 38, 47, 63-64, 65).

У зв`язку з викладеним Вугледарським міським судом Донецької області, з метою виклику відповідачів в судове засідання та повідомлення про місце, дату та час розгляду справи, розміщено оголошення від 09 грудня 2019 року, від 28 лютого 2020 року та від 17 квітня 2020 року на офіційній веб-сторінці Вугледарського міського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (а.с. 41, 43, 55).

Однак, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Враховуючи неявку у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі документів та доказів, дослідивши які, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) №02824 від 23 квітня 2002 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №4455690 від 16 серпня 2004 року, виданим Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» м. Вугледар (а.с. 16, 17).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05 листопада 2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вугледарського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище « ОСОБА_8 » на шлюбне прізвище « ОСОБА_9 » (а.с. 15).

Відповідно до довідки №54 від 15 листопада 2019 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Геліос-Вуледар», з адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , що також підтверджується витягом з домової книги для прописки громадян (а.с. 20, 22-24).

Згідно акту №59 від 18 листопада 2019 року, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Геліос-Вугледар», ОСОБА_4 з 01 квітня 2016 року по теперішній час не мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для свого власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно з положеннями ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до статті 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , понад один рік, що підтверджується актом №59 від 18 листопада 2019 року, виданим Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Геліос-Вугледар». Окрім того, відповідач добровільно вибув з вищезазначеної квартири, підстав для продовження пропущеного строку судом встановлено не було, а тому суд вважає доцільним задовольнити позов в повному обсязі та визнати ОСОБА_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням з 01 квітня 2016 року, суд виходить з наступного.

Як вбачається з положень ч. 2 ст. 405 ЦК України, а також ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України, особа, втрачає право користування житловим приміщення зі спливом одного року або шести місяців, відповідно, з встановленої дати вибуття з даного житлового приміщення.

Так, актом №59 від 18 листопада 2019 року, виданим Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Геліос-Вугледар», встановлено, що ОСОБА_4 з 01 квітня 2016 року не мешкає у спірному житловому приміщенні, тобто датою вибуття останнього є саме 01 квітня 2016 року, отже, станом на зазначену дату ні шестимісячний, ні річний строк відсутності відповідача у житловому приміщенні не сплинув та не міг сплинути, а тому він не може бути визнаний таким, що втратив право користування спірним житловим приміщення з 01 квітня 2016 року.

Виходячи з вищевикладеного, виходячи з положень ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України, зважаючи на принцип диспозитивності, розглядаючи справу не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, суд вважає доцільним та необхідним відмовити в задоволенні вимог позову в частині визнання ОСОБА_4 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням з 01 квітня 2016 року.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150 Житлового кодексу України, ст. ст. 317, 321, 405 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 247, 258 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

В задоволенні іншої частини вимог позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.