Справа № 536/1135/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Мудрої В.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Новознам`янська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, Приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Пробатюк Ю.В. Міськрайонне управління у Кременчуцькому районі та мм.Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про тлумачення заповіту, встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про тлумачення заповіту, встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування, де просила суд:

розтлумачити зміст заповіту ОСОБА_6 померлої 06.03.2017 посвідченого секретарем Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області 09 квітня 2009 року, номер в реєстрі вчинення нотаріальних дій 9, відповідно до якого належну їй на праві власності земельну ділянку (пай) площею 3,89 га, яка розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області вона заповіла своїй доньці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку (пай) площею 3,89 га, яка розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області після ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

встановити факт родинних відносин між ОСОБА_8 , 1929 року народження померлою ІНФОРМАЦІЯ_5 та її двоюрідною онукою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресом: АДРЕСА_1 , що складається із: будинку загальною площею 46,8 кв.м (житлова 26,8 кв.м., допоміжна 20 кв.м), рік забудови 1949, сараю 1952 року забудови, погребу 1952 року забудови, колодязю.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її баба ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка за життя склала заповіт, відповідно до якого земельну частку (пай) у розмірі 4,89 га, яка розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області заповіла її матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла двоюрідна сестра її баби ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , 1929 року народження, після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із будинку з господарськими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 .

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16 лютого 2017 року, яке набрало законної сили 27 лютого 2017 року, ОСОБА_6 був визначений додатковий строк для прийняття спадщини у два місяці після ОСОБА_8 , але ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та не встигла скористатись двомісячним терміном для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Її мати ОСОБА_7 у встановлений законом строк звернулась до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_6 за законом та заповітом та 25 квітня 2017 року звернулась з заявою про прийняття спадщини після смерті її тітки ОСОБА_8 в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_6 у визначений судом останній день додаткового строку для прийняття спадщини.

Постановою від 06.11.2017 державний нотаріус Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Гуртова О.С. відмовила ОСОБА_7 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_8 в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин між її бабою ОСОБА_6 та ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_7 та не вспіла зареєструвати своє право власності на спадкове майно, яке складається із вищезазначеної земельної ділянки в порядку спадкування за заповітом, а також на будинок з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 та заповіту не склала.

Вона є її єдиною спадкоємицею першої черги та звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Проботюк Ю.М. із заявою про прийняття спадщини, яка постановою від 15 січня 2019 року відмовила їй у вчиненні нотаріальних дій стосовно видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай), яка була заповідана її матері ОСОБА_7 її матір`ю ОСОБА_6 і на будинок з господарськими будівлями, що розташовані в АДРЕСА_1 право на який вона має як спадкоємець за законом в порядку ст.1276 ЦК України (спадкова трансмісія), посилаючись на неможливість встановити волю заповідача в зв`язку з невідповідністю заявленого нею майна та заповіданого ОСОБА_7 її матір`ю ОСОБА_6 , оскільки, як вбачається із заповіту складеного ОСОБА_6 , спадкове майно складається з земельної частки (пай) площею 4,89га, а відповідно до інформації отриманої приватним нотаріусом Проботюк Ю.В на підставі Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, ОСОБА_6 мала у власності земельну ділянку (пай) площею 3,8998 га, кадастровий номер :04:000:0197 розташовану на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та відсутністю факту прийняття спадщини в установлений законом строк ОСОБА_7 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 та неможливістю встановити родинні відносини померлої ОСОБА_7 з її двоюрідною тіткою ОСОБА_8 та відсутністю документів, що посвідчують право власності ОСОБА_8 на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1 .

Також позивач зазначає, що її баба ОСОБА_6 на підставі сертифікату серії ПЛ №0252783 виданого Кременчуцькою райдержадміністрацією 05.04.1997 мала право на земельну ділянку (пай) площею 4, 89 га і так вказала в заповіті, а згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку (пай) серія ПЛ № 128181 виданого Кременчуцьким районним відділом земельних ресурсів згідно розпорядження Кременчуцької райдержадміністрації від 15.09.2004 №444 зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №85, їй на праві власності належала земельна ділянка площею 3,90га і яке нею було набуто на підставі рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 17.01.2014 через втрату нею Державного акту на землю, однак по причині юридичної необізнаності вона не внесла змін до заповіту, вважаючи, що немає різниці між її правом на земельну ділянку (пай) площею 4,89га і площею 3,90га.

Вважає, що заповіт складений 09.04.2009 ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_7 на земельну частку (пай) площею 4,89га був спрямований, щоб заповісти її матері ОСОБА_7 єдину земельну ділянку, на яку у її баби ОСОБА_6 на момент складання заповіту було право, площею 3,90га.

Крім цього, вважає, що її мати ОСОБА_7 прийняла спадщину після смерті своєї тітки ОСОБА_8 в порядку спадкової трансмісії після смерті її матері ОСОБА_6 , надавши до Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за два дні до закінчення строку для прийняття спадщини визначеного Кременчуцьким районним судом Полтавської області 25.04.2017.

Також вказує, що її баба на час відкриття спадщини була зареєстрована в АДРЕСА_2 , але з 2005 року проживала разом з її матір`ю ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 де і померла, що підтверджується актом про проживання від 20.07.2016 складеним ТОВ «Житлорембудсервіс», тому вважає, що її мати ОСОБА_7 є єдиною спадкоємицею за законом після смерті її матері ОСОБА_6 .

Щодо встановлення факту родинних відносин її матері ОСОБА_7 з її померлою двоюрідною тіткою ОСОБА_8 , то зазначає, що факт споріднення можуть підтвердити лише свідки, оскільки Книги державної реєстрації актів цивільного стану та метричні книги не збереглися.

Згідно довідки Новознам`янської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 20.06.2017 житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 згідно по господарського обліку значиться за ОСОБА_8 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , позов підтримала та просила задовольнити, про обставини та підстави якого пояснила так, як це викладено в заяві.

Відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним, що підтверджується розписками про отримання судових повісток.

Треті особи:

Новознам`янська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з`явились, надали суду заяви, де просили розглянути справу у їх відсутність та прийняти рішення згідно чинного законодавства,

приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Проботюк Ю.В. в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, де просила розглянути справу у її відсутність,

міжрайонне управління у Кременчуцькому районі та мм Кременчуці, Горішніх Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розписками про отримання судових повідомлень, з заявою про відкладення розгляду справи не звертались, причин неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Кременчуці Полтавської області померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим 07.03.2017 Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №591.

Відкрилася спадщина.

ОСОБА_6 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8998 га розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

ОСОБА_7 , донька ОСОБА_6 та спадкоємець за заповітом та законом, 21 квітня 2017 року подала заяву приватному нотаріусу Кременчуцького міського нотаріального округу Баглай А.В. про прийняття спадкового майна, зареєстрована спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 60569236.

Згідно заповіту складеного ОСОБА_6 09 квітня 2009 року посвідченого секретарем Майбородівської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №9, номер у Спадковому реєстрі 1279953, земельну частку (пай) в розмірі 4,89 га, яка розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області вона заповідає своїй доньці ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 13.12.2017, актовий запис №2911, не оформивши спадкових прав.

Також установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_8 , що підтверджується актовим записом про смерть №12 від 18.02.2015.

Відкрилася спадщина.

08.07.2016 ОСОБА_6 звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Сапко О.Б. з заявою про прийняття спадщини, зареєстрована спадкова справа в Спадковому реєстрі №60569265.

В оформленні спадкових прав ОСОБА_6 після померлої ОСОБА_8 вказаний нотаріус відмовив в зв`язку з пропуском встановленого строку для прийняття спадщини.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 16.02.2017, яке набрало законної сили 27.02.2017, ОСОБА_6 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном два місяці, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 не подавши заяви.

21.04.2017 ОСОБА_7 звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області з заявою про прийняття спадщини, де вказала, що вона приймає спадщину після ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 і не встигла прийняти спадщину після померлої ОСОБА_8 , зареєстрована спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 60569265, яка померла не оформивши спадкових прав.

В частині 1 статті 1276 ЦК України вказано, що, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Із викладеного слідує, що ОСОБА_6 прийняла спадщину після померлої ОСОБА_8 , але не оформила спадкових прав, ОСОБА_7 прийняла спадщину після померлої ОСОБА_6 , але не оформила спадкових прав.

Спадковим майном після померлої ОСОБА_7 є: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8998 га розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 05.06.2018 звернулась до приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Проботюк Ю.М. з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_7 , зареєстрована спадкова справа, номер у Спадковому реєстрі 62517235.

Інші особи заяв про прийняття чи відмову від спадщини не подавали і інформація про них відсутня. Крім того відсутні відомості про заповіти в спадковому реєстрі.

Згідно ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно постанови від 15.01.2019, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Проботюк Ю.М. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 на земельну ділянку, що розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в зв`язку з невідповідністю заявленого майна та заповіданого майна та неможливістю встановити волю заповідача, на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 в зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини в установлений законом строк померлою ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 ОСОБА_8 , неможливістю встановити родинні відносини померлої ОСОБА_7 з двоюрідною тіткою ОСОБА_8 , не подання документів, що посвідчують право власності ОСОБА_8 на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 ЦК України.

Згідно зі статтею 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з`ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, частина друга статті 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину при тлумаченні заповіту, не допускається і внесення змін у зміст заповіту, ураховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

Виходячи із зазначених правових норм, тлумачення заповіту судом здійснюється за наявності таких правових умов: зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача та наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту.

Об`єктом тлумачення заповіту судом є виключно сам заповіт, складений із слів та сполучень слів, які утворюють його текст.

Тлумачення заповіту судом не повинно змінювати волі заповідача, тобто підміняти собою сам заповіт, оскільки суд не може брати на себе права власника щодо розпорядження його майном на випадок смерті, тобто тлумачення заповіту є лише інструментом з`ясування волі заповідача після його смерті, а тому суд, здійснюючи тлумачення заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, адже це може спотворити волю заповідача.

Тлумачення заповіту - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину, з тексту якого неможливо встановити справжню волю заповідача.

При тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у його зміст, адже заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок смерті.

Судом установлено, що ОСОБА_6 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,8998 га розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Згідно заповіту складеного ОСОБА_6 земельну частку (пай) в розмірі 4,89 га, яка розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області вона заповідає своїй доньці ОСОБА_7 .

За таких обставин суд вважає за необхідне, розтлумачити заповіт без внесення змін у його зміст, виходячи з волі ОСОБА_6 , яка фактично заповідаючи ОСОБА_7 земельну частку (пай) в розмірі 4,89 га, яка розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області прямо виявила волю включити до обсягу спадкового майна земельну ділянку, на яку за життя вона мала право площею 3,8998 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну їй згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, оскільки дана спірна земельна ділянка на час складання заповідального розпорядження з власності заповідача не вибула.

Сам по собі зміст заповіту, виражений відповідними словами «належну мені земельну ділянки», не допускає можливості його неоднозначного тлумачення, адже воля заповідача була чітко виражена та ОСОБА_6 здійснила розпорядження на випадок своєї смерті щодо належної їй земельної ділянки.

З огляду на те, що вказані вище неточності у заповіті перешкоджали спадкоємцю реалізувати свої спадкові права, суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині позову обґрунтовані і заповіт від 09.04.2009 підлягає тлумаченню.

В відповідності до ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Установлено, що ОСОБА_8 , 1929 року народження проживала одиноко в АДРЕСА_1 , дітей не мала. Її батьками були: ОСОБА_9 , 1887 року народження та ОСОБА_10 , 1895 року народження. Батьками ОСОБА_6 були: ОСОБА_11 , 1892 року народження та ОСОБА_12 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 виданого відділом ДРАЦС Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області 08.07.2011. 21.05.1951 ОСОБА_13 вийшла заміж та змінила прізвище на прізвище свого чоловіка ОСОБА_14 .

Отже, мати ОСОБА_8 та мати ОСОБА_6 були рідними сестрами, дівоче прізвище обох ОСОБА_15 . Із вказаного слідує, що позивач ОСОБА_1 , матір`ю якої є ОСОБА_7 та бабою ОСОБА_6 , є двоюрідною онукою ОСОБА_8 .

Вказані обставини спорідненості підтвердили в судовому засіданні

свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .

Так, свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_8 її двоюрідна сестра по матері, батьками якої були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якими вона проживала все життя в с.Вільна Терешківка, ні чоловіка, ні дітей в неї не було. Їх матері ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були рідними сестрами. Знає, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 були двоюрідними сестрами. У ОСОБА_6 була донька ОСОБА_19 , якою вона проживала до смерті в місті Кременчуці на Молодіжному.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_6 її рідна сестра, їх батьками були ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . ОСОБА_8 її двоюрідна сестра, їх матері: ОСОБА_11 та ОСОБА_10 були рідними сестрами.

Відповідно до повідомлення державного архіву Полтавської області від 01.02.2019 № 04-13/78 книги реєстрації метричних і актових записів громадянського стану с.Вільна Терешківка (х.Терешківка), с.Нова Знам`янка (Червона Знам`янка, Богомолівка) Кременчуцького повіту (нині району) Полтавської губернії (нині області) за 1802-1934 р.р. на зберігання до Державного архіву Полтавської області не надходили, тому виявити метричні записи про народження ОСОБА_20 , 1892 року народження, ОСОБА_21 , 1895 року народження, шлюби ОСОБА_22 з ОСОБА_20 , ОСОБА_9 та ОСОБА_21 не надалось можливим, оскільки значна кількість документів довоєнного часу втрачена в період тимчасової окупації Полтавщини (1941-1943 р.р.) нацистськими загарбниками.

Кременчуцький районний відділ ДРАЦС листом від 14.02.2019 за №209/16.212-04-30 повідомляє, наявний поновлений актовий запис про шлюб №154 від 24.09.1956 по Кременчуцькому районному відділу ДРАЦС на ОСОБА_9 та ОСОБА_23 , 1892 року народження.

Актових записів про шлюб ОСОБА_12 , 1892 року народження та ОСОБА_20 , 1892 року народження та про народження ОСОБА_21 , 1895 року народження та ОСОБА_20 , 1892 року народження не виявлено.

При таких встановлених в судовому засіданні обставинах, підтверджених належними доказами, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 є двоюрідною онукою ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 .

З огляду на викладене та враховуючи те, що встановлення факту родинних відносин має для позивача юридичне значення - для отримання свідоцтва про право на спадщину і цей факт ніким не оспорюється та не спростовується, суд позов в цій частині задовольняє.

До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і керуючись висновками Європейського Суду з прав людини, викладеними у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 року в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» і як визначено в рішенні у справі «Салман проти Туреччини» від 27 червня 2000 року таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст.1268 ЦК України).

Установлено, що ОСОБА_6 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 була зареєстрована в АДРЕСА_2 . Згідно акту про проживання від 20.07.2016 складеного ТОВ «Житлорембудсервіс» вона з 2005 року проживала зі своєю матір`ю ОСОБА_7 в АДРЕСА_3 , де і померла.

Отже, позов в цій частині знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, тому необхідно встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_7 померлої ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Згідно технічного паспорту від 10.01.2019 на житловий будинок АДРЕСА_1 вказане домоволодіння складається із будинку загальною площею 46,8 кв.м, допоміжна 20 кв.м, рік забудови 1949, сараю 1952 року забудови, погребу 1952 року забудови, колодязю, вартість якого на підставі висновку про оцінку майна від 29.01.2019 складає 116 312 грн.

Виходячи з нормативних актів, зокрема, змісту положень ЦК України 1963 року (глави 12), вказівок ро веденню по господарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежали від державної реєстрації цього права.

Отже, ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 належав житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що, оскільки, спадкодавцеві ОСОБА_7 належало право власності на земельну частку (пай) розміром 3,89 умовних кадастрових гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташовану на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 в порядку спадкової трансмісії, то воно переходить до її спадкоємиці, якою є позивач ОСОБА_1 .

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Керуючись ст.ст.13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Новознам`янська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Проботюк Ю.В., Міськрайонне управління у Кременчуцькому районі та мм. Кременчуці, Горішніх Плавнях Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про тлумачення заповіту, встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Розтлумачити зміст заповіту ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , посвідчений секретарем Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області 09 квітня 2009 року, номер в реєстрі вчинення нотаріальних дій 9, відповідно до якого належну їй на праві власності земельну ділянку (пай) площею 3,89 га, яка розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та померла ІНФОРМАЦІЯ_4 заповіла своїй доньці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку (пай) площею 3,89 га, кадастровий номер :04:000:0197, яка розташована на території Майбородівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкової трансмісії після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт, що ОСОБА_24 є двоюрідною онукою ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що складається із: будинку, загальною площею 46,8 кв.м. (житлова 26,8 кв.м., допоміжна 20 кв. м.), рік забудови 1949, сараю 1952 року побудови, погребу 1952 року побудови, колодязю.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко

Повне судове рішення складено 23 листопада 2020 року.