Справа № 401/2158/19
2/401/74/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Іващенко В.М., за участю секретаря судових засідань Сулими І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Світловодську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину з інвалідністю,-

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину з інвалідністю, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 8741,37грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.09.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що їх спільна з відповідачем дитина, син ОСОБА_4 , має статус дитини з інвалідністю, що потребує витрачання додаткових грошових коштів на його лікування в зв`язку із інвалідністю. У зв`язку з низькими доходами та утриманням двох малолітніх дітей ОСОБА_1 змушена була взяти кредити для погашення витрат 22.02.2019 року у сумі 5000 гривень та 19.04.2019 року у сумі 7350гривень. Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь суму понесених додаткових витрат на лікування дитини з інвалідністю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 8741,37 гривень.

Уточнивши позовні вимоги позивач ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 додаткові витрати на дитину ОСОБА_5 у розмірі 9128,54 гривень та на дитину ОСОБА_6 у розмірі 387,17 гривень.

20 серпня 2019 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву в якому останній зазначив, що проживає спільно з дружиною та дітьми в одній квартирі, вони поєднані спільним побутом. Через напружені відносини з 2013 року кошти на утримання дітей сплачуються дружині у вигляді аліментів. Окрім сплати аліментів ОСОБА_2 приймає участь у розвитку та матеріальному забезпеченні своєї сім`ї. Крім того не зрозумілим є те, що у додаткові витрати на утримання дітей позивачка включає продукти харчування, які не зовсім підходять дітям, крім того купує цигарки та алкогольні напої, також ліки, які не застосовуються для лікування зору, при цьому позивачка не заперечує той факт, що заборгованості по сплаті аліментів не має.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач зазначила, що відповідач ухиляється від витрат на лікування дітей, незважаючи на те, що вони проживають разом. При проведенні операції синові Богдану були витрачені значні кошти, а у зв`язку з низькими доходами та утриманням двох дітей вона була змушена взяти кредит для погашення витрат на лікування.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, вказавши про безпідставність позовних вимог, оскільки дружина та діти проживають спільно з ним в одній квартирі, однак дружина намагається створити нестерпні умови для проживання мабуть з метою заволодіння житлом. Дійсно у 2014 році синові Богдану були проведені операції на очах, кошти на які були залучені саме батьком, а твердження позивачки про отримані для операцій кредити вже через п`ять років після проведення операцій є нісенітницею. Із квитанцій доданих до позову на підтвердження додаткових витрат вбачається, що позивачка купує звичайні продукти харчування, тютюнові та алкогольні вироби, що зовсім не зрозуміло як придбані товари використовуються нею для лікування дітей. До того ж із вказаних чеків видно що позивачка купує багато солодощів, побутової хімії та інших господарських товарів, а ліки які вона купує зовсім не стосуються лікування зору, а саме: настойка валеріани-заспокійливий; седалгін-знеболюючий; левоміколь-протимікробний препарат.

Суд заслухавши позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, із наступних підстав.

Із свідоцтв про народження вбачається, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.8, 9).

Відповідно до довідок про доходи, ОСОБА_1 працює в Світловодському політехнічному коледжі та у 2018-2019 роках отримує заробітну плату(а.с.6, 7).

У 2019 році ОСОБА_1 надається державна соціальна допомога у відповідності дол ЗУ "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю", що підтверджується повідомленням УСЗН(а.с.10).

Із довідки про доходи вбачається, що ОСОБА_2 у 2019 році працює в Обласному комунальному виробничому підприємстві "Дніпро-Кіровоград" де отримує доходи з яких відраховуються аліменти(а.с.42).

ОСОБА_1 має заборгованості за кредитними договорами від 22.02.2019 року та 19.04.2019 року, що підтверджується вимогами кредитних установ(а.с.18, 19).

У квітні 2019 року ОСОБА_2 отримав кредит в ПАТ КБ "Акордбанк" на загальні споживчі цілі в розмірі 36000 гривень в свою чергу ОСОБА_1 зобов`язалася приймати участь в погашення даного кредиту, що підтверджується відповідною розпискою(43-47).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 має вади зору в зв`язку з чим йому у 2014 році було проведено оперативне лікування, у 2019 році він проходив медичне обстеження та лікування, що підтверджується відповідними медичними висновками(а.с.11, 12, 14, 15).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 12.09.2013 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_8 та Богдана в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу(а.с.13).

Згідно квитанцій наданих позивачем до позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог вбачається, що у 2019 році придбавалися повсякденні господарські товари, продукти харчування, цигарки, алкогольні напої та медичні препарати загального призначення, а саме: знеболюючі засоби, сиропи, льодяники, спреї(а.с.21-25, 61-62)

Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч.3 ст.185 Сімейного кодексу України додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин що мають істотне значення (ч.4 ст.185 Сімейного кодексу України).

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги не є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами щодо понесення позивачем додаткових витрат на дитину, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що жодних додаткових витрат як позивач так і відповідач не понесли на утримання своїх дітей, в тому числі і на дитину з вадами зору.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_2 і їх діти частково поєднані спільним побутом, батьки спільно приймають участь у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні, що підтверджується працевлаштованістю батьків. Недостатність матеріального забезпечення сім`ї підтверджується отриманням кредитів як ОСОБА_9 так ОСОБА_2 .

Твердження позивачки про отримання кредитів для погашення витрат на проведення операцій синові Богдану, не знайшли свого підтвердження в ході судового засідання, оскільки оперативні втручання дитині були проведені у 2014 році, а кредити були взяти лише через п`ять років і не тільки позивачем ОСОБА_9 , а і відповідачем ОСОБА_2 .

Належних письмових доказів понесення позивачкою додаткових витрат на лікування дітей до суду не було надано, квитанції та чеки пред`явлені суду підтверджують лише повсякденні витрати сім`ї, а систематичне придбання алкогольних та тютюнових виробів, на думку суду, взагалі не може розглядатися як основні чи додаткові витрати на дітей.

Виходячи із норм ч.1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд відносить за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, ст.141, 185 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину з інвалідністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду В.М.Іващенко

16.01.2020