Справа № 559/1706/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 П. звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною трьох років.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області, про що 27 червня 2017 року зроблено відповідний актовий запис за № 140. Від шлюбу мають малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що з відповідачем разом не проживають і розлучаються. У неї складне матеріальне становище, з зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача. Оскільки на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, крім соціальних виплат на дитину і аліментів на утримання дитини, будь-яких інших доходів не має, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Відповідач офіційно працевлаштований з 15.05.2018 пожежним Смизької селищної пожежної команди, має додатковий неофіційний дохід, їздить на відпочинок за кордон, здійснює цінні покупки, а тому має можливість сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років.

Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Зазначила, що підставою для звернення до суду з даним позовом стало те, що соціальних виплат у розмірі 860 грн. та аліментів, які відповідач сплачує на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходу їй недостатньо. На потреби дитини потрібно близько 3000 грн. на місяць. Оскільки вона перебуває у декретній відпустці, працювати не має змоги, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти і на її утримання.

Відповідач у судовому засіданні позовних вимог не визнав, зазначив, що крім заробітної плати у розмірі приблизно 5000 грн., інших доходів у нього немає. На утримання малолітнього сина він сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини заробітної плати. Позивачка є працездатною особою. Він не має змоги платити аліменти ще й на її утримання. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов задоволенню не підлягає за таких обставин.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому 27.06.2017 Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Рівненській області шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 (а.с. 5).

Від спільного проживання в шлюбі мають малолітню дитину сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якого сторони зазначені батьками (а.с. 6).

Дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка видана виконкомом Смизької селищної ради № 526 від 01.08.2019 (а.с. 7).

Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 14.08.2018, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області № 1290/03-15 від 02.08.2019 (а.с. 8, 9).

Згідно довідки №1289/03-15 від 02.08.2019, виданої виконавчим комітетом Смизької селищної ради Дубенського району Рівненської області, ОСОБА_2 працює пожежним Смизької селищної пожежної команди з 15.05.2018 (а.с. 11).

Відповідно до судового наказу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 18 липня 2019 року, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з 26 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10.07.2019 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с. 10).

В судовому засіданні встановлено, що позивачка на даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860 грн. Саме за цих підстав позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, оскільки отриманих від держави коштів та аліментів, які сплачує відповідач на її користь на утримання сина не вистачає, також не вистачає грошових коштів на нормальне існування та придбання необхідних для життя речей.

Згідно ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно статті 84 СК України - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

З аналізу зазначеної норми витікає, що особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Відповідно до положень закріплених в ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом

Виходячи з того, що позивачкою не надано достатніх і переконливих доказів, що відповідач має можливість надавати кошти на утримання дружини, її посилання на те, що доходи відповідача дозволяють надавати їй матеріальну допомогу носять формальний характер, ґрунтуються на припущеннях, жодним доказом не підтверджені, натомість відповідач не визнає позовних вимог і зазначає, що 1/4 частину заробітку сплачує на утримання сина, окрім того, позивачка отримує державну допомогу на дитину, тому суд приходить до висновку, про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, в задоволенні позову відмовлено, а тому судовий збір повинен бути віднесений за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 75, 84, 182 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживаня: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 30.01.2020.

Суддя: Р.В. Ралець