Справа № 636/3981/19
Провадження № 2/610/71/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.01.2020 Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді Феленка Ю.А.,

за участю секретаря судових засідань Петрової І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Балаклія Харківської області цивільну справу № 636/3981/19 (Пр. № 2/610/71/2020) за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

26 вересня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 24 жовтня 2011 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір б/н про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Позивач зазначив, що за умовами вказаного договору позичальник отримала кредит у розмірі 3 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала унаслідок чого станом на 30 червня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 434 296,91 грн, з яких: 3 254,82 грн - заборгованість за тілом кредиту, 423 892,09 грн - проценти за користування кредитними коштами, 7 150,00 грн - заборгованість за пенею та комісією.

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.12.2015 з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» була стягнена заборгованість за вказаним договором в сумі 19 535,48 грн, з яких: 3 254,82 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 224,21 грн - проценти за користування кредитними коштами, 2 650,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 906,45 грн - штраф (процентна складова). Таким чином різниця складає 416 167,88 грн, яка складається з: 411 667,88 грн - проценти за користування кредитними коштами, 4 500,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 20808,39 грн - штраф (процентна складова).

Посилаючись на викладене АТ КБ «ПриватБанк» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором від 24 жовтня 2011 року б/н в сумі 437 476,27 грн, з яких: 411 667,88 грн - проценти за користування кредитними коштами, 4 500,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 20808,39 грн - штраф (процентна складова).

В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою подав клопотання згідно якого позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 29.10.2019 цивільна справа № 636/3981/19 була направлена до Балаклійського районного суду Харківської області за підсудністю.

29.11.2019 позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було прийнято до провадження Балаклійського районного суду Харківської області, відкрито провадження та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 28.01.2020, у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідачки ОСОБА_1 , на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановлено провести заочний розгляд справи.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що відповідно до укладеного 24 жовтня 2011 року Договору б/н ОСОБА_1 отримала грошові кошти у розмірі 3 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Матеріали справи містять заяву у якій зазначено, що разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ОСОБА_1 та Банком Договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 18-19).

Крім того Банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua (а.с. 20-68).

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за Договором б/н від 24 жовтня 2011 року станом на 30 червня 2019 року становить 437 476,27 грн, з яких: 411 667,88 грн - проценти за користування кредитними коштами, 4 500,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 20808,39 грн - штраф (процентна складова) (а.с. 14-17).

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.12.2015 по справі № 636/5021/15-ц (провадження № 2/636/2333/2015) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з відповідача ОСОБА_1 була стягнута заборгованість за кредитним договором б/н від 24.10.2011 в сумі 19 535,48 грн, з яких: 3 254,82 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 224,21 грн - проценти за користування кредитними коштами, 2 650,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 906,45 грн - штраф (процентна складова) (а.с. 10-13).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

За змістом частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_1 , на підставі кредитного договору б/н від 24.10.2011, отримала кредит в сумі 3 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання за договором не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.09.2015 складала 19 535,48 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» станом на 30.06.2019 складає 437 476,27 грн, з яких: 411 667,88 грн - проценти за користування кредитними коштами, 4 500,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 20808,39 грн - штраф (процентна складова).

Разом з цим, АТ КБ «ПриватБанк» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, пені та штрафів за порушення умов договору, звернувшись у 2015 році до суду із позовом про примусове стягнення цих коштів у судовому порядку із боржника ОСОБА_1 .

Так, заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 23.12.2015 по справі № 636/5021/15-ц (провадження № 2/636/2333/2015) за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, з відповідача ОСОБА_1 була стягнута заборгованість за кредитним договором б/н від 24.10.2011 в сумі 19 535,48 грн, з яких: 3 254,82 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 224,21 грн - проценти за користування кредитними коштами, 2 650,00 грн - заборгованість за пенею та комісією, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 906,45 грн - штраф (процентна складова). На сьогоднішній день зазначене рішення суду відповідачем ОСОБА_1 не виконане.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки, із чим погодився й суд, який задовольнив позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк».

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Проте таких позовних вимог позивач не заявляв та відповідного розрахунку не надавав.

Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18) та від 31.10.2018 (справа № 202/4494/16-ц).

Оскільки позивач просив суд стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами та неустойку в загальній сумі 437 476,27 грн, які були нараховані відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, але після ухвалення Чугуївським міським судом Харківської області рішення від 23.12.2015 по справі № 636/5021/15-ц (провадження № 2/636/2333/2015), в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позовних вимог суд відмовляє повністю, судовий збір, сплачений позивачем при подані позову, розподілу не підлягає та повністю покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 526, 598, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити повністю.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Копію рішення направити відповідачу рекомендованою поштою з повідомленням не пізніше двох днів з дня його проголошення.

Суддя: