Справа № 2-1815/11
Провадження № 2/504/1206/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2020 р. смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_2 , за участі третіх осіб Управління держгеокадастру у Лиманському районі Одеської області, Одеська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру», про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 вересня 2011 року у справі № 2-1815/11 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 .

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області із заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.12.2019 року скасовано заочне рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 вересня 2011 року у справі № 2-1815/11 за позовом ОСОБА_1 до Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області, ОСОБА_2 , за участі третіх осіб - Управління держгеокадастру у Лиманському районі Одеської області, Одеська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру», про визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, справу призначено до розгляду з підготовчого засідання.

Підставою для скасування заочного рішення стало те, що на момент ухвалення заочного рішення, суду не було відомо про те, що спірна земельна ділянка була відчужена ОСОБА_2 за договором купівлі- продажу від 03.06.2011 року покупцю ОСОБА_3 .

Отже існували істотні обставини, які мали бути враховані судом.

ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, зокрема просила суд накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:2686, площею 0,1004 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

З встановлених суддею правовідносин та з доданих до позову матеріалів в теперішній час не вбачається підстав для застосування інституту зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається не пізніше двох днів з дня її надходження.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України видами забезпечення позову, серед іншого, є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві, і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

На обгрунтування свого клопотання заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав:

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується, зокрема, шляхом арешту.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суддею встановлено, що предметом розгляду даного позову є недійсність та скасування державного акту на спірну земельну ділянку, який виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Встановлено, що на момент ухвалення вищеназваного заочного рішення спірна земельна ділянка була відчужена ОСОБА_2 за договором купівлі- продажу від 03.06.2011 року покупцю ОСОБА_3 .

Таким чином, правовстановлюючий документ на вказану земельну ділянку є безпосереднім предметом спору, і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання можливого рішення по справі.

Виходячи з заявлених позовних вимог, предмету спору, доданих до клопотання (позову) матеріалів, суддя вбачає, що між сторонами дійсно виник спір.

Належність нерухомого майна (земельних ділянок) відповідачу доведена наявним у справі договором купівлі- продажу земельної ділянки від 03.06.2011 року.

На підставі наведеного, виходячи із приписів ст. 150, 153 ЦПК України, суддя вважає, що клопотання обгрунтовано, обраний спосіб забезпечення передбачений законом, не порушує права та законні інтереси інших, третіх осіб, необмеженого кола осіб, тому підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 150, 153, 154, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , - задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :02:001:2686, площею 0,1004 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання протягом 15 діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала є виконавчим документом.

Строк надання виконавчого документу на примусове виконання три роки.

Суддя В.К. Барвенко