КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1143/20
Провадження № 2/552/638/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2020 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді-Турченко Т.В.

При секретарі-Силка І.О.

За участю адвоката-Павлюченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 10.03.2020 року звернувся в Київський районний суд м. Полтави з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позов обґрунтовуючи тим, що 30 січня 2020 року в місті Полтава на вулиці Великотирнівська, 28 к.2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Citroen XM реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Вказував, що матеріальні збитки, заподіяні в результаті ДТП, складають 5180.20 грн., з яких 3180,20 грн. частково було йому відшкодовано ПрАТ АСК «Омега». Вважає, що решта суми 2000 грн. має бути відшкодована відповідачем ОСОБА_2 . В поданій до суду позовній заяві просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 , на його користь матеріальні збитки, заподіяні в результаті дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 2000 грн., а також понесені витрати зі сплати судового збору.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 12.03.2020 року відкрито провадження в даній справі з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явився, попередньо надав суду заяву про розгляд сприви за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 30 січня 2020 року в місті Полтаві на вулиці Великотирнівська, 28 к.2 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Citroen XM реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди у автомобіля Volkswagen Golf реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу ОСОБА_1 були виявлені механічні пошкодження.

Відповідач ОСОБА_2 визнав себе винним у даному ДТП, після чого був складений європротокол.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ОСОБА_1 , звернувся за відшкодуванням завданої йому шкоди до ПрАТ АСК «Омега», в якій був застрахований автомобіль відповідача ОСОБА_2

ПрАТ АСК «Омега» було прийнято рішення та виплачено позивачу 3180,20 грн. завданих збитків.

Однак, вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, яку поніс позивач фактично становить 5180,20 грн.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно частини першої, другої статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) вказано, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом № 1961-IV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Отже, Великою Палатою Верховного Суду вже сформульовано висновки щодо відшкодування страховиком шкоди, завданої особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України висновки, викладені в постановах Верховного Суду мають враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.

Позивач ОСОБА_1 погодився із вартістю відновлювального ремонту згідно проведеного розрахунку (ремонтної калькуляції) та отримавши 25.02.2020 року страхове відшкодування в розмірі 3180,20 грн., у подальшому не повідомляв страхову компанію про незгоду з таким розміром відшкодування.

Отже, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3-13, 264, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 16.07.2020 року.

Суддя Київського районного

суду м.Полтави Т.В.Турченко