Провадження №2/447/127/20
Справа №447/2374/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

21.01.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Бачун О.І.

при секретарі Тремба І.Ю.

позивача ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , представника третьої особи Гармадія М.

розглянувши у відкритому засіданні м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватної агрофірми «Світанок», третьої особи Миколаївського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Львівській області про зняття арешту з майна,

встановив:

09.10.2020 суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про зняття арешту з майна, накладеного накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії В-1/687/09-40/6812, виданої 18.11.2015р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Суровою Л.О.

Позовні вимоги мотивував тим, що йому належить право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства Приватної агрофірми « Світанок» на суму 6434грн, що підтверджується відповідним Свідоцтвом серії НОМЕР_1 . 11.04.2008р. позивачу передано майно: автогараж легкової автомашини вартістю 6434грн., про що складено акт передачі. Вказаний майновий пай позивач придбав у ОСОБА_4 . З метою оформлення права власності на гараж , позивач звернувся до відділу державної реєстрації Миколаївської РДА, однак у вчиненні таких було відмовлено, у зв`язку з тим, що на все майно ПАФ « Світанок» накладено арешт, тому позивач змушений звернутися в суд за захистом своїх прав.

У судовому засіданні позивач та представник позивача ОСОБА_2 підтримали позов, пояснили про обставини, викладені в ньому.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти задоволення позову не заперечила.

Представник при винесенні рішення щодо скасування арешту на майно покладається на розсуд суду.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

10.10.2019 року судом відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання.

06.11.2019р. представником третьої особи подано до суду заперечення на позовну заяву.

07.11.2019 року судом закінчено підготовче провадження по справі, цивільну справу призначено до судового розгляду по суті.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до виписки з протоколу №1 від 31.10.2007р. ЦМК ПАФ « Світанок» Миколаївського району Львівської області вирішено виділити ОСОБА_4 гараж легкової автомашини по вулиці Заболотній, майновий сертифікат ЛВ №ІХ136640 з правом продажі.

Відповідно до акту передачі, рішенням зборів власників майнових паїв ПАФ «Світанок» передано майно автогараж легкової автомашини ОСОБА_4 вартістю 6434грн.

Як вбачається із договору купівлі-продажу №125 від 11.04.2008р. ОСОБА_4 продала ОСОБА_1 намлежний їй майновий пай відповідно до сертифікату серії ЛВ №ІХ346640.

Відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ НОМЕР_2 №329844, від 11.04.2008 виданого Пісочнянською сільською радою ОСОБА_1 про те, що він має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ПАФ « Світанок» , частка визначена в розмірі 6434грн, або 0,22 відсотки.

Як вбачається із довідки №1581 від 31.07.2019р. виданої Розвадівською сільською радою, гараж легкової автомашини , що належить ОСОБА_1 , знаходиться за адресою АДРЕСА_1 а

Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на майно.

Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача.

Норми права, застосовані судом:

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»? соба, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Мотиви суду.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Підстави, що викликали накладення обтяження на майно, позивач усунути не має можливості, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб, шляхом звільнення майна з-під арешту.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, так як позивач позбавлений змоги реалізувати своє законне право на оформлення спадщини, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватної агрофірми « Світанок», третьої особи Миколаївського районного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Львівській області про зняття арешту з майна, задовольнити у повному обсязі.

Зняти арешт з нерухомого майна, а саме гаражу легкової автомашини, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серії В-1/687/09-40/6812, виданої 18.11.2015р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Суровою Л.О.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Миколаївський районний суд Львівської області.

Повний текст рішення виготовлено 21.01.2020

Суддя Бачун О. І.