У Х В А Л А

22 липня 2020 року

м. Київ

справа № 286/1503/19

провадження № 61-9598ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області, Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Овруцького районного суду Житомирської області, Народицького районного суду Житомирської області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури і суду,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури і суду, просив стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України (Державного казначейства України) майнову і моральну шкоду, завдану незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

В обґрунтування позову зазначив, що 14 серпня 2018 року Лугинський районний суд Житомирської області ухвалив виправдувальний вирок, за яким його визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 213 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 грудня 2018 року вказаний вирок залишено без змін.

Кримінальна справа розглядалась Овруцьким районним судом Житомирської області, яким його було засуджено до покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин. Народицьким районним судом Житомирської області скасовано вказаний вирок та закрито кримінальну справу, у зв`язку із декриміналізацією діяння.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури», незаконно притягнуті до кримінальної відповідальності особи мають право на відшкодування шкоди, яка відшкодовується державою в особі фінансового органу за рахунок коштів державного бюджету. Згідно із статтею 3 цього Закону відшкодуванню підлягає, моральна шкода. Питання про відшкодування моральної шкоди за заявою особи вирішується судом відповідно до законодавства.

Оскільки він знаходився під слідством та судовим розглядом 80 місяців і 28 днів, стягненню підлягає 1 мінімальна заробітна плата за кожен місяць. Крім того, йому не було повернуто вилучений в нього металобрухт вагою 10 700 кг, вартістю 06,00 грн за 01 кг. Поліція намагалась замість вилученого металобрухту видати йому невелику частину побутового металобрухту низької якості, тобто підмінила брухт, отримувати який він відмовився. Вартість вилученого в нього брухту становить 64 680,00 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2020 року, з яким погодився суд апеляційної інстанції, позов задоволено. Стягнуто з держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 64 680,00 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди та 337 734,80 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що права позивача порушені саме з 28 березня 2012 року, з моменту проведення обшуку в його житлі та вилучення його майна, і порушувалися до закриття справи, тобто, до 28 грудня 2018 року. Тривалий час перебування позивача під слідством та судом, зазнання утиску та переслідування, обмеження конституційного права на вільне пересування, позбавлення його права володіння, користування і розпорядження своїм майном, призвело до порушення нормальних життєвих зв`язків останнього, необхідності витрачання зусиль на доведення своєї невинуватості, тобто завдали моральних страждань.

25 червня 2020 року Коростенська місцева прокуратура Житомирської області поштовим зв`язком направила до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 травня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є відшкодування майнової шкоди у розмірі 64 680,00 грн та 337 734,80 грн - моральної шкоди. Ціна позову становить 402 411,80 грн, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (250x2 102,00 грн=525 500,00 грн).

У касаційній скарзі не викладено переконливих аргументів щодо обгрунтування умов застосування винятків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 травня 2020 року постановлена у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 лютого 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 27 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області, Головного управління Національної поліції в Житомирській області, Овруцького районного суду Житомирської області, Народицького районного суду Житомирської області, Державної казначейської служби України про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями і діями органів досудового слідства, прокуратури і суду відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко