Єдиний унікальний номер 266/7555/18
Номер провадження 22-ц/804/967/20
Номер провадження 22-ц/804/967/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Бахмуті апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 27 листопада 2019 року (ухваленого під головуванням судді Рибкіна О.А. у м. Мирноград Донецької області, повний текст судового рішення складено 09 грудня 2019 року) у цивільній справі №266/7555/18 за позовом Головного управління Національної поліції в Донецькій області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року Головне управління Національної поліції в Донецькій області звернулось до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалось на те, що 08 квітня 2019 року о 04 год. 55 хв. в м. Мирнограді по вул. Соборна біля будинку №16 було скоєно ДТП за участю поліцейського сектору реагування патрульної поліції Мирноградського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1, який керував службовим автомобілем - Renault Duster державний номерний знак НОМЕР_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб, який належить позивачу, отримав значних механічних пошкоджень.

Постановою Димитровського міського суду від 24.07.2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Донецької області від 13.08.2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та закрито провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

За фактом ДТП проводилося службове розслідування, яким встановлено, що ОСОБА_1 порушено вимоги ч.1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 7 Дисциплінарного статуту ОВС України, п.п. 12.1, 2.3 «б» ПДР України. На підставі вищевикладеного ГУНП в Донецькій області було прийнято наказ від 17.09.2018 №2473 «Про порушення транспортної дисципліни працівником Мирноградського ВП Покровського ВП та його покарання». Вказаний наказ ОСОБА_1 не оскаржувався.

Просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, спричинену пошкодженням службового автомобіля Renault Duster в результаті ДТП у розмірі 11242,00 грн.

Рішенням Димитровського міського суду від 27 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління національної поліції в Донецькій області просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 11242,00 грн.; розподілити судові витрати. В обґрунтування позовної заяви посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що він має право на відшкодування матеріальної шкоди у результаті пошкодженого відповідачем під час виконання своїх трудових обов`язків його майна, а саме автомобіля Renault Duster, на підставі положень ст. 1166, 1188, 22 ЦК України та п.2, 13 Постанови Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95ВР.

Судом першої інстанції не враховано, що вина ОСОБА_1 в скоєнні ДТП встановлена постановою Димитровського міського суду від 24.07.2018 року та наказом ГУНП в Донецькій області від 17.09.2018 року №2473.

Для визначення розміру заподіяної відповідачем матеріальної шкоди за клопотанням позивача судом було призначено проведення судової автотоварознавчої експертизи, яка не відбулась через часткове відновлення об`єкта дослідження та складання розписки ОСОБА_1 на ім`я начальника ГУНП в Донецькій області про добровільне відновлення службового автомобілю до 10.08.2019 року. Однак повного відновлення пошкодженого автомобіля не відбулось, тому позивачем було надано до суду першої інстанції попередній розрахунок витрат на його відновлення, який на думку апелянта є належним доказом вартості завданого відповідачем матеріального збитку.

В відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Зокрема відповідач наголошує, що встановлений факт вини у вчинені адміністративного порушення не є доказом умислу у пошкоджені службового автомобіля, а тому в його діях відсутні ознаки передбачені п.13 Положення №243, через що можливе лише застосування обмеженої матеріальної відповідальності.

Також відповідач визнає факт часткового відновлення ним пошкодженого автомобіля та вважає, що розмір матеріальної шкоди, завданої відповідачу повинен визначатись, виходячи із висновку експерта, а також не погоджується із неможливістю скористатись позивачем своїм правом отримання висновків експертного дослідження через часткове відновлення автомобіля.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, визначена позивачем ціна позову складає 11242,00 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 08.04.2018 року було пошкоджено належний позивачу автомобіль Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим заподіяна матеріальна шкода, але належних доказів розміру цієї шкоди позивачем суду не надано.

Такий висновок суду першої інстанції не відповідає обставинам справи та вимогам матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це не оспорюється відповідачем, що автомобіль марки Renault Duster з реєстраційним номером НОМЕР_1 належить на праві власності Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 08.04.2018 року о 04 год. 55 хв. в місті Мирнограді по вулиці Соборна біля будинку № 16 поліцейський Мирноградського відділення поліції ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Duster, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення п.п. 12.1, 2.3б Правил дорожнього руху України не вибрав безпечну швидкість руху, відволікся від керування транспортним засобом та здійснив зіткнення з нерухомим об`єктом - деревом, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження (а.с.10).

Постановою Димитровського міського суду Донецької області від 24.07.2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Донецької області від 13.08.2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП, справу закрито у зв`язку із закінченням строку для накладення адміністративного стягнення.

Наказом Головного Управління Національної поліції в Донецькій області № 2473 від 17.09.2018 року за порушення транспортної дисципліни, що виразилось у недотриманні вимог п.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», ст.7 Дисциплінарного статуту ОВС України та вимог п.п.12.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейському сектору реагування патрульної поліції Мирноградського відділення поліції Покровського ВП ГУНП в області ОСОБА_1 оголошено попередження про неповну посадову відповідність. Наказано ВЗА ЦОП ГУНП в області організувати розслідування згідно вимог Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 року № 423.

Ухвалою Димитрівського суду від 08.04.2019 року призначалася судова автотоварознавча експертиза,однак проведена не була у зв`язку із відмовою від її проведення,так як відповідач фактично розпочав проводити деякі відновлювальні роботи.

07.05.2019 року відповідачем надана розписка на ім`я начальника ГУНП в Донецькій області про зобов`язання повністю відновити службовий автомобіль.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про Національну поліцію» проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із розділом XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

За правилами, встановленими в п.1-3,5,10 розділу 1 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі (затвердженого Постановою Верховної Ради України 25.06.1995р. №243/95-ВР), яке поширюється також на осіб рядового та начальницького складу МВС України, це Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності осіб, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків.

Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода заподіяна, в тому числі пошкодженням майна, що спричинило додаткові витрати для його відновлення за наявності: заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправної поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вини у заподіянні шкоди.

Час, протягом якого винну особу може бути притягнуто до матеріальної відповідальності, не може перевищувати строків позовної давності, встановлених чинним законодавством.

За пошкодження, псування або втрату через необережність майна, виданого в особисте користування настає матеріальна відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше тримісячного грошового забезпечення.

Матеріальна відповідальність у повному розмірі шкоди настає у разі: умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання майна або вчинення інших умисних протиправних дій; приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах;заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; недостачі, а також знищення або псування майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети (п.10,11 розділу ІІ цього ж Положення).

Таким чином нормативно-правовим актом, який регулює питання покладання на працівника матеріальної відповідальності за шкоду, заподіяну ОСОБА_1 . Головному управлінню Національної поліції в Донецькій області, є затверджене Постановою Верховної Ради України 25.06.1995р. №243/95-ВР Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, чинне на момент виникнення спірних правовідносин (08.04.2018 року - момент скоєння ДТП).

За правилами, встановленими в п.1-3,5,10 розділу 1 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода заподіяна, в тому числі пошкодженням майна, що спричинило додаткові витрати для його відновлення за наявності: заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправної поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вини у заподіянні шкоди.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що в результаті порушення Правил дорожнього руху сталося ДТП з вини відповідача, що підтверджується постановою Димитровського міського суду Донецької області від 24.07.2018 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Донецької області від 13.08.2018 року.

Як наслідок порушення Правил дорожнього руху і протиправної поведінки , відповідачем була заподіяна шкода позивачеві пошкодженням автомобіля. Що є підставою для матеріальної відповідальності відповідача. Оскільки не встановлено умислу відповідача в пошкодженні автомобіля,то на відповідача, з вини якого позивачу була заподіяна майнова шкода внаслідок пошкодження автомобіля, що спричинило додаткові витрати для його відновлення, та з урахуванням причинного зв`язку між його протиправною поведінкою і настанням шкоди, при пошкодженні майна через необережність настає матеріальна відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше тримісячного грошового забезпечення.

Згідно довідки про доходи від 21 березня 2019 року ОСОБА_1 працює поліцейським і його заробітна плата за квітень 2018 року складає 10518,71 грн; за травень 2018 року-10713,61 грн.; за червень 2018 року-11030,83 грн.;середньомісячна заробітна плата становить 11446,63 грн., розмір тримісячного грошового забезпечення відповідача становить 34339,89 грн. (а.с.62)

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Розділом ІV Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі встановлено порядок визначення її розміру та відшкодування. Відповідно до п. 16 розмір заподіяної державі шкоди визначається за фактичними втратами на підставі даних обліку, виходячи з вільних оптово-роздрібних чи договірних цін, що діють на період розгляду питання про матеріальну відповідальність, а в разі відсутності таких даних - за цінами, що обчислюються в порядку, який визначається Міністерством економіки України.

У частині другій статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно із положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено і це не оспорюється сторонами, що відповідачем частково відновлений службовий автомобіль Renault Duster д.н. НОМЕР_1 , однак станом на 26.11.2019 року повністю невідремонтований і потребує проведення певних ремонтних робіт.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано копію рахунку ТОВ НВФ «Оріон» за № 347 від 22.11.2019 року, згідно якого вартість ремонтних робіт автомобіля Renault Duster д.н. НОМЕР_1 складає 7580 грн..

Крім того, позивач вказує на те, що в автомобілі в результаті ДТП пошкоджено руль, радіатор, блок запобіжників та важеля , які підлягають заміні і не враховані в рахунку ТОВ НВФ «Оріон». На підтвердження їх вартості позивачем надано скріншоти з мережі Інтернет,що узгоджується з положеннями п. 16 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, згідно яких вартість вказаних деталей складає: руль - 777 грн.; радіатор - 965 грн.; блок запобіжників - 1 089 грн.; важель - 831 грн.

Надані позивачем докази на підтвердження розміру спричиненої матеріальної шкоди є належними та достатніми і нічим не спростовані. А тому позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду в сумі 11242 грн.,яка не перевищує тримісячного грошового забезпечення.

Судом першої інстанції помилково не були прийняті зазначені докази на підтвердження заподіяної позивачеві матеріальної шкоди і безпідставно відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

За встановлених обставин доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу,а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на висновок про задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції і задоволенні позовних вимог судові витрати, понесені у зв`язку з подачею позовної заяви та переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено відповідно до платіжного доручення №6698 від 17.12.2018 року судовий збір в розмірі 1762 грн. та за апеляційну скаргу сплачено 2643 грн..Таким чином стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 4405 грн..

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 11242,00 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст.368, 369, 376, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області задовольнити.

Рішення Димитровського міського суду від 27 листопада 2019 року скасувати.

Позовні вимоги Головного управління Національної поліції в Донецькій області до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Головного управління Національної поліції в Донецькій області майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 11242,00 (одинадцять тисяч двісті сорок дві) грн. та судовий збір у розмірі 4405,00 (чотири тисячі чотириста п`ять ) грн..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: