Провадження № 2/686/1064/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі - Боднар А.П., за участю представника позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Шевчук А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому цивільну справу №686/27968/19 за позовною заявою ОСОБА_2 до Хмельницької міської Ради, третьої особи без самостійних вимог - обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Ключ - 13»

про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до Хмельницької міської Ради, третьої особи без самостійних вимог - обслуговуючий кооператив «Гаражний кооператив «Ключ - 13» про визнання права власності на гараж, площею 21 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 в гаражному кооперативі «Ключ - 13», блок 1, бокс НОМЕР_3 який належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що не може прийняти спадщину після смерті чоловіка, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. У зв`язку із наведеним змушена звернутись до суду.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задоволити з наведених підстав.

В судовому засіданні представник відповідача протии позову заперечує, вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, від представника надійшла заява про слухання справи у їхній відсутності, позовні вимоги підтримує.

02.12.2019 року за клопотанням позивача ухвалою суду витребувано докази, а саме, спадкову справу, копія якої надійшла 21.12.2019 року та долучена до матеріалів справи.

02.12.2019 року відповідачем надано відзив на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встаовлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 30.10.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, копія якого додається.

За життя, ОСОБА_3 залишив заповіт, за яким заповів дружині ОСОБА_2 квартиру, яка йому належала на праві власності, копія заповіту додається. Крім зазначеної квартири після смерті чоловіка відкрилась спадщина на гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 гаражний кооператив «Ключ-13», блок 1 НОМЕР_3.

Позивач прийняла спадщину після смерті чоловіка, проте не може оформити право власності на гараж, оскільки відсутній документ що посвідчує право власності на спадкове майно, що підтверджується відмовою державного нотаріуса Другої Хмельницької державної нотаріальної контори А.В.Мілашевської №773/01-16 від 18.09.2019 року.

21 грудня 1981 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 був укладений акт дарування, відповідно до якого ОСОБА_4 подарував належний йому гараж для легкового автомобіля, що знаходиться на колективній стоянці по АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , копія додається до матеріалів справи.

На підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради №133 від 29.05.1980 року, ОСОБА_4 було виділено земельну ділянку під будівництво гаража, що підтверджується актом відводу меж і червоних ліній ділянки в натурі від 10.11.1980 року, виданого Управлінням головного архітектора м. Хмельницького. Гараж збудований в 1981 році, що підтверджується довідкою Хмельницького бюро технічної інвентаризації №365/01-14 від 23.09.2019 року. У власність ОСОБА_3 перейшов зазначений гараж в 1981 році, у відповідності до акту дарування від 24.12.1981 року. Дані обставини підтверджуються відповідними доказами.

ОСОБА_3 був членом гаражного кооперативу «Ключ-13», за адресою АДРЕСА_4 / 1 блок 1, НОМЕР_3 , що підтверджується довідкою голови гаражного кооперативу «Ключ-13» від 18.09.2019 року, копія якої знаходиться в матеріалах справи.

Вищевказане підтверджує, що гараж дійсно належав на праві власності ОСОБА_3 , однак останній не встиг за життя зареєструвати право власності на нього.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

У разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Таким чином, при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, споруд .

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва вперше встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення» (втратила чинність).

Ураховуючи зазначене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 05 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлювальний документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку (лист Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319).

Такої ж правовової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 10.10.2018 року в справі №557/1209/16-ц та в постанові від 13.02.2019 року в справі №703/2385/16-ц.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

За таких обставин по справі, суд вважає, що позовна заява є підставною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263 - 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 319, 361, 392, 1216, 1218, 1223, 1261 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на гараж, площею 21 кв.м., розташований в АДРЕСА_1 в гаражному кооперативі «Ключ - 13», блок 1, бокс НОМЕР_3 який належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення суду виготовлено 28.01.2020 року.

Позивач: ОСОБА_2 . АДРЕСА_7 , ІПН НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 .

Відповідач: Хмельницька міська Рада, 29013. м. Хмельницький, вул. Гагаріна 3, тел. 76 50 05.

Третя особа: Гаражний кооператив «Ключ - 13». М. Хмельницький, вул. Степана Бандери 34/1, тел. НОМЕР_4

Суддя