Справа №490/7114/19
Пров. №2/766/645/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Кузьміної О.І.

за участю секретаря Красновського В.І.,

представника позивача Білова І.В.

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення матеріальних збитків в обґрунтування якого зазначила, що 19.10.2016р. ОСОБА_2 звернулась до Центрального суду м. Миколаєва з позовом про визнання договору дарування квартири АДРЕСА_1 №3-219 виданий 30.09.2016р. посвідчений державним нотаріусом першої нотаріальної контори Миколаївської області - недійсним. Відповідачами по справі була вона та її дід ОСОБА_4 26.10.2016р. суддею Центрального районного суду Черенковой Н.П. було відкрито провадження у справі.

Для захисту своїх прав 19.05.2018р. позивачем було укладено договір з ОСОБА_5 Згідно умов договору позивачем було сплачено ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 4000грн. В зв`язку зі змінами в ЗУ «про судоустрій» з 2019року ОСОБА_5 не будучі адвокатом втратила можливість захищати її інтереси. 11.02.2019р. нею та дідусем було укладено договори про надання правової допомоги з адвокатом Біловим І.В. Враховуючи той факт, що її дідусь похилого віку і отримував тільки пенсію, оплату адвокату за надання правової допомоги сплачувала позивач особисто зі своїх коштів.

10.06.2019р. ОСОБА_2 подала до суду заяву в якій просила залишити позов без розгляду та 10.06.2019р. суддею Центрального районного суду винесена ухвала про залишення позов без розгляду. Враховуючи те, що вона не змогла заявити в судовому засідання про відшкодування витрат на правову допомогу, вимушена звернутися до суду з окремим позовом. Просить стягнути з відповідача матеріальні збитки пов`язані з наданням правової допомоги для захисту своїх інтересів на загальну суму 11500грн., з яких: 4000грн. сплачені ОСОБА_5 згідно договору про надання юридичних послуг від 19.05.2018р.; 4000грн. сплачені Білову І.В. згідно договору про надання юридичних послуг від 11.02.2019р.; 3000грн. сплачені Білову І.В. згідно договору про надання юридичних послуг від 15.07.2019р.; 768,40грн. сплачений судовий збір.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 07.11.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

03.12.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вказала, що адвокат Білов І.В. за ордером мав право надати тільки безоплатно правовому допомогу, а не оплатну. Також в наданих договорах відсутні конкретний перелік правових послуг, які повинен був надати адвокат Білов І.В., ОСОБА_5 Просить відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з неправильним застосуванням норм права щодо порядку компенсації здійснених стороною витрат на правову допомогу, пов`язаних з залишенням позову без розгляду, це питання вирішується відповідно до ч.ч.5,6 ст. 142 ЦПК України, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

19.12.2019 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Щодо неправильного застосуванням норм права та вирішення питання щодо порядку компенсації здійснених стороною витрат на правову допомогу, пов`язаних з залишенням позову без розгляду за ч.6 ст.142 ЦПК України, посилається на те, що, оскільки стаття вказує, що сторона може подати заяву про розподіл судових витрат, але не має вказівки, що даний спосіб захисту своїх прав є вичерпним і відповідач не може подати позов в окремому провадженні.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.10.2016р. №490/10205/16-ц відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, третя особа - державний нотаріус Першої Миколаївської області Ткаченко Ю.Г.

10.06.2019р. ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва №490/10205/16-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним, третя особа - державний нотаріус Першої Миколаївської області Ткаченко Ю.Г. залишено без розгляду.

19.05.2018р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено договір про надання юридичних послуг та сплачено за юридичні послуги в сумі 4000грн., відповідно до додатку №1

11.02.2019р. між Біловим І.В. та ОСОБА_3 укладено договір про надання юридичних послуг та сплачено за юридичні послуги в сумі 4000грн., відповідно до квитанції №140 від 11.02.2019р.

15.07.2019р. між Біловим І.В. та ОСОБА_3 укладено договір про надання юридичних послуг та сплачено за юридичні послуги в сумі 3500грн., відповідно до квитанції №190 від 15.07.2019р.

Згідно ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб, визначений ч.2 цієї статті, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зазначені правовідносини врегульовано ст.1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належить витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з нормами ч.1,2 ст.137 ЦПК України, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч.ч.5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частина 9 статті 141 ЦПК України визначає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч.ч. 6-7 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до п.38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах », у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Аналізуючи наведені норми, суд приходить висновку, що за своєю правовою природою понесені позивачем витрати пов`язані з оплатою послуг захисника в розмірі 11500грн. в розумінні ст.133 ЦПК України, є процесуальними витратами, не відносяться до складу матеріальних вимог цивільного позову, їх не можна визнати збитками чи шкодою в розумінні положень цивільного законодавства й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні, тому питання про їх відшкодування підлягає вирішенню при розгляді цивільної справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки вказане питання про стягнення витрат на правову допомогу вирішуються судом у межах розгляду цивільної справи та не може розглядатися в окремому провадженні. Крім того вимоги стягнення витрат на правову допомогу не відносяться до матеріальної шкоди.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1166 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 15, 16, 44, 81, 133, 137, 141, 142, 246, 258, 259, 264-265, 274, 354 ЦПК України,-

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальних збитків - відмовити.

Повне рішення суду складено 24.01.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. І. Кузьміна