Провадження № 2/947/1143/20
Київський районний суд м.Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Шеховцевій О.В.
За участю представника позивача адвоката Лобової Л.М.
Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за правилами загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
Встановив,
Ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 25.06.2019 року відкрите загальне позовне провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Позивач вимагає стягнути з відповідача 8 942 000 грн., що дорівнює 340 000 дол.США, стверджуючи, що відповідач не виконав свої зобов`язання за договором позики, укладеним сторонами 08 жовтня 2007 року.
Відповідач відзив на позов не надав, до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи сповіщався судом неодноразово за місцем реєстрації. Відповідач за місцем реєстрації не проживає, його фактичне місце перебування судом не встановлено.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд вивчив матеріали по справі і встановив наступне:
08 жовтня 2007 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали договір позики, за умовами якого ОСОБА_1 надав, а ОСОБА_2 отримав в борг грошові кошти в сумі 340 000дол.США. ОСОБА_1 зобов`язався у термін до 25 листопада 2008 року повернути зазначену грошову суму. Відповідач свої зобов`язання за цим договором не виконав і не повернув позивачу позику у строк, визначений договором.
Сторона позивача стверджує, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов`язання з повернення грошових коштів, отриманих за договором позики, тому ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом за захистом порушеного права.
На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 та його представник посилались на розписку 08.10.2007 року (а.с.7), рукописний текст в якій про отримання грошових коштів виконано ОСОБА_2 .
Суд дослідив надані позивачем докази і наведені доводи і дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ОСОБА_1 з таких підстав:
08 жовтня 2007 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали договір позики. При укладанні договору сторони досягли домовленості щодо усіх істотних умов: суми позики і строку повернення позики. Договори сторони оформили у письмовій формі у вигляді розписки. На укладання договору сторони мали вільне волевиявлення і необхідний обсяг цивільної дієздатності. Договір підлягає виконанню обома сторонами. Ст.611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ОСОБА_1 -позикодавець свої зобов`язання за договором виконав, коли передав 08.10.2007 року ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 340 000 дол.США. Виконання позичальником зобов`язань за договором підтверджується текстом розписки і поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в присутності яких передавались грошові кошти.
Обов`язок позичальника повернути позику передбачено умовами договору (розписки) і положеннями ст.1049 ЦК України.
Суд встановив, що ОСОБА_2 свої зобов`язання за договором позики не виконав і не повернув позичені на певний строк грошові кошти.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Нотаріальна форма договору позики не вимагається незалежно від суми договору; однак за згодою сторін договору, договір позики може бути укладений в нотаріальній формі. У даному випадку договір позики сторони оформили в письмовій формі, але не посвідчували у нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою з моменту фактичного передання речей, визначених родовими ознаками, позикодавцеві (із рук в руки) або з моменту зарахування грошових коштів, що позичалися, на банківський рахунок позикодавця.
Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав. За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Сторона відповідача не надала до суду належних і допустимих доказів виконання (частково або повністю) зобов`язань за договором позики.
З огляду на викладене вимоги позивача є обґрунтованими і доведеними.
Керуючись ст.ст.263-265,268 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий, зареєстрований АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 8 942 000 грн., що дорівнює 340 000 дол.США.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Київський райсуд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача, наданою протягом 30 днів з дня проголошення суду.

Суддя Калашнікова О. І.