МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа №370/2245/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Лещук О.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який до дня смерті проживав в АДРЕСА_1 , після смерті якого відкрилася спадщина за заповітом, до якої, окрім іншого майна, увійшло право власності на 1/3 частину земельної ділянки загальною площею 0.28 га, яка призначена для ведення особистого підсобного господарства та будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована у АДРЕСА_1 .

Відповідно до заповіту померлого ОСОБА_4 спадкоємцем всього майна є позивачка ОСОБА_1 , яка у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини та 17.06.2006 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна - 1/3 частину домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає.

У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо спірної 1/3 частини земельної ділянки загальною площею 0.28 га позивачу було відмовлено, оскільки правовстановлюючі документи про первинну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за померлим ОСОБА_4 відсутні, оскільки за життя померлий не зареєстрував належним чином свої спадкові права на цю земельну ділянку.

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №064555, виданого 29.04.1998 року Макарівською селищною радою Київської області, ОСОБА_5 належало право власності на земельну ділянку, загальною площею 0.28 га, яка призначена для будівництва, обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства та розташована у АДРЕСА_1 .

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом, до якої увійшло домоволодіння в АДРЕСА_1 , а також земельна ділянка загальною площею 0.28 га, розташована за тією ж адресою.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 16.02.2009 року у справі №2-82/09 встановлено, що до числа спадкоємців за законом увійшли ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Позивачка стверджує, що не зважаючи на те, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частину спірної земельної ділянкипісля смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 своєї дружини ОСОБА_5 , однак вказану спадщину він прийняв, а тому право на спадкування вказаної частини земельної ділянки переходить вже до спадкоємиці за заповітом ОСОБА_7 - ОСОБА_1 .

Позивачка просить: визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, загальною площею 0.28 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, розташована на території АДРЕСА_1 , та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №064555, виданого 29.04.1998 року Макарівською селищною радою Київської області та зареєстровано за №312.

Позивачка ОСОБА_1 до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнав, не заперечив проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Судом встановлено, що відповідно свідоцтву про право на спадшину за заповітом від 17.06.2016 року, посвідченого державним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Омельчук К.А., ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_4 1/3 частки у праві власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №064555, ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 0.28 га, що розташована на території АДРЕСА_1 , цільове призначення - будівництво, обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.10).

Згідно відповіді на заяву щодо роз?яснення порядку оформлення спадщини №1315/02-31 від 09.09.2016 року, виданого Макарівською районною державною нотаріальною конторою Київської області, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки власником земельної ділянки площею 0.28 га, що розташована в АДРЕСА_2 є ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем якої був її чоловік - ОСОБА_4 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, документ, що посвідчує право власності спадкодавця на дане нерухоме майно відсутній (а.с.14).

З матеріалів спадкової справи №56 за 2016 рік до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 вбачається, що спадкоємцем до майна померлого є ОСОБА_1 . В матеріалах спадкової справи міститься заповіт від 13.11.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Дурицьким А.П., згідно якого ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробив наступне розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що належатиме на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 (а.с.62-71).

З матеріалів спадкової справи №176 за 2006 рік до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 вбачається, що спадкоємцями після смерті померлої ОСОБА_5 є ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 (а.с.72-78).

Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.1, 2, 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.1279 ЦК України).

Крім того, згідно вимог п.3.5 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених у пунктах 10,11 ППВСУ від 30.05.2008 року №7 про те, що відповідно до ст.1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що померлий ОСОБА_7 мав право на частину земельної ділянки як спадкоємець ОСОБА_5 , проте не оформив правовстановлюючі документи на це майно.

Керуючись вимогами ст.1216, 1218, 1223, 1261, 1297 ЦК України, ст.263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 право власності на 1/3 частину земельної ділянки, загальною площею 0.28 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства, розташована на території АДРЕСА_1 , та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №064555, виданого 29.04.1998 року Макарівською селищною радою Київської області та зареєстровано за №312.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати його складення, у порядку передбаченому підпунктом 15.5, пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Суддя