Справа № 308/8629/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Джуги С.Д., Фазикош Г.В.,

за участі секретаря: Купар Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 червня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державного реєстратора Велятинської сільської ради Горщар Михайла Васильовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, відповідного запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Державного реєстратора Велятинської сільської ради Горщар М.В., Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», ОСОБА_5 про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності, відповідного запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

20.12.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в рамках розгляду даного позову було вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на об`єкти житлової нерухомості, а саме житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, яка на підставі Договору купівлі продажу від 29.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д. належить на праві власності ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_2 ) до набрання рішення суду законної сили.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 19 червня 2020 року скасовано, накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20 грудня 2019 року по справі №308/8629/19 захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкти житлової нерухомості, а саме житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, яка на підставі Договору купівлі продажу від 29.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д. належить на праві власності ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_2 ) до набрання рішення суду законної сили.

Скасовано, накладений ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23 березня 2020 року по справі №308/8629/19 захід зустрічного забезпечення позову у вигляді зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 внести грошові кошти у розмірі 70000/сімдесят тисяч/грн. на депозитний рахунок Ужгородського міськрайонного суду та надання до суду документи про виконання ухвали про зустрічне забезпечення.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу,в якій просив суд скасувати ухвалу, відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 ЦПК України метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадках забезпечення позову (ч. 2 ст. 154 ЦПК України).

Отже, на відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача.

Реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за виключенням випадків, передбачених ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 5 ст. 154 ЦПК України).

Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення (ч. 8 ст. 154 ЦПК України).

За приписами ч. 10 ст. 154 ЦПК України якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову не виконає вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Частина 3 ст. 156 ЦПК України передбачає, що у разі заміни одного заходу забезпечення позову іншим, суд може відповідно змінити заходи зустрічного забезпечення.

Як встановлено судом, 20.12.2019 року ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в рамках розгляду даного позову було вжито заходи забезпечення позову, а саме накладено арешт на об`єкти житлової нерухомості, а саме житлову квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 101, яка на підставі Договору купівлі продажу від 29.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Капітулою Г.Д. належить на праві власності ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_2 ) до набрання рішення суду законної сили.

Відповідач ОСОБА_6 надав суду заяву про зустрічне забезпечення. Обгрунтовуючи вмоги даної заяви відповідач вказує на те, що під час укладання Договору купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_1 , укладеного у м. Ужгород 29.07.2019 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Кредитні ініціативи» нотаріусом було перевірено документи ТОВ «Кредитні ініціативи», що підтверджують його право власності на квартиру, і відповідні державні реєстри, в яких не було жодних відомостей про наявність заборон чи обтяжень щодо цього майна.

Як встановлено у цій справі, суд першої інстанції при забезпеченні позову застосував зустрічне забезпечення шляхом внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду. Суд апеляційної інстанції погодився з таким способом зустрічного забезпечення.

Однак, позивачами так і не було виконано вимоги ухвали суду від 23.03.2020 року про зустрічне забезпечення, не надано доказів виконання вказаної ухвали.

Отже, суд першої інстанції, дійшовши висновку про скасування заходів забезпечення позову, зустрічного забезпечення, надав правильну оцінку доводам сторін та встановленим обставинам справи, пославшись на відповідні норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки питання про скасування забезпечення позову, зустрічного забезпечення та його зміну вирішено судом першої інстанції з додержанням вимог процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувала ухвала постановлена з додержанням вимог закону, тому правові підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 374,375,381-384ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 19 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 21 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді