Справа № 450/4092/18 Головуючий у 1 інстанції: Кіпчарський М.О.
Провадження № 22-ц/811/2890/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Жукровської Х.І.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення часток нерухомого майна,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила виділити їй 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд та, відповідно, 2/5 частини присадибної земельної ділянки під забудову, що знаходяться по АДРЕСА_1 , із 3/5 частин нерухомого майна, які є у користуванні ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником 2/5 ідеальних частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.03.2008 року, укладеного між нею та продавцем ОСОБА_3 .

В цьому договорі зазначено, що в цілому будинок складається з 4-х житлових кімнат, площею 63,0 кв.м., та кухні, загальною площею 153,0 кв.м. До житлового будинку відносяться такі господарські будівлі та споруди: літня кухня, вбиральня, огорожа, хвіртка, ворота та криниця.

Також у договорі було вказано, що право власності на відчужену 2/5 частину будинку продавцю ОСОБА_3 належало на підставі виписки з рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2000 року (справа №2-801/2000).

Крім того, 21.03.2008 року між нею (позивачем) та ОСОБА_3 укладено ще два договори купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до яких вона купила в ОСОБА_3 дві земельні ділянки: одну площею 0,0116 га, а другу площею 0,0338 га, під забудову, які також знаходяться по АДРЕСА_1 .

Співвласником інших 3/5 частин будинку є відповідач ОСОБА_2 , яка не визнає її (позивача) права на більшу частину будинку, ніж вона придбала за вказаним вище договором купівлі-продажу, та літню кухню в цілому, оскільки з пояснень продавця ОСОБА_3 та з матеріалів інвентаризаційної справи, в якій є висновок №395 судової будівельно-технічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, вбачається, що Пустомитівським районним судом Львівської області дійсно розглядалась справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , однак, позивач припускає, що ОСОБА_3 в дійсності не отримала правильного рішення суду, а тільки виписку з допущеними в ній помилками.

Вважає, що відповідач ОСОБА_2 обманула її, оскільки перед придбанням нерухомості обіцяла дати згоду на добудову житлових приміщень на придбаних нею (позивачем) земельних ділянках, проте, після оформлення договорів зайняла зовсім протилежну позицію, посилаючись на виписку з рішення суду та її (відповідача) право за цим рішенням на більшу частину будинку, хоча в дійсності, відповідач набула право на цю більшу частку (3/5) незаконно, оскільки, окрім виписки з рішення суду в неї немає іншого правовстановлюючого документа та/або повного рішення, а за висновком судової будівельно-технічної експертизи, яка є в матеріалах інвентаризаційної справи, їй (відповідачу) належить лише 1/5 частина від усього нерухомого майна.

Наголошує, що волевиявлення продавця ОСОБА_3 було спрямоване на те, щоб їй (позивачу) перейшла у власність більша частина спірного будинку і літня кухня в цілому, якби вона (продавець) мала правильне рішення суду, що підтверджується також складеним ОСОБА_3 заповітом від 16.11.2012 року, згідно з яким ОСОБА_3 заповіла їй (позивачу) будинок в цілому та всі три земельні ділянки, призначені для будівництва та обслуговування цього будинку.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 липня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, порушенням норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Свої доводи апелянт обґрунтовує тим, що суд не дав належної правової оцінки її доводам та поданим нею доказам і за її клопотанням не витребував в нотаріуса та не дослідив в судовому засіданні докази на підтвердження тієї обставини, хто був власником (співвласником) спірного будинку на момент оформлення з нею договорів купівлі-продажу частки будинку.

Зазначає, що відповідач штучно створила конфлікт та судові справи для того, щоб змусити її (апелянта) продати законно придбане нею нерухоме майно.

Вважає, що суд повинен був встановити причини породженого відповідачем конфлікту й той факт, яка частина спірного будинковолодіння в дійсності належала відповідачу, для того, щоб виділити у її (апелянта) володіння 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд із 3/5 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд.

Зазначає, що про те, що її обманули, вона зрозуміла не відразу, а згодом, в процесі інших судових справ, коли вже зробила капітальний ремонт в частині спірного будинку та майже провела всі комунікації до тієї частини будинку, яку їй показували при купівлі і в якій вона проживає.

Наголошує, що в жодній із судових справ не було повного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області, ухваленого в справі №2-801/2000, а лише виписка з нього, як і в даній справі, до того ж, із наданої Пустомитівським районним судом Львівської області інформації вона дізналась, що така справа в суді взагалі не розглядалась.

Крім того, просить врахувати, що продавець ОСОБА_3 повідомляла їй (апелянту), що по вартості її (продавця) частка в будинку є більшою, ніж 2/5 частини, як зазначено у договорі та у виписці з рішення суду, однак, запевняла, що все буде оформлено добре, підтвердженням чого, на думку апелянта, є написана ОСОБА_3 у 2012 році розписка про отримання грошових коштів у більшій сумі, ніж була вартість купленої в дійсності частки за договором.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім позивача, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення позивача в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.03.2008 року між ОСОБА_3 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу 2/5 частини житлового будинку, згідно з яким ОСОБА_1 купила у ОСОБА_3 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 ( а.с.135 т.1).

В цьому договорі зазначено, що 2/5 частини житлового будинку належать продавцю на підставі рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2000 року, справа №2-801/2000, яке вступило в законну силу 24.12.2000 року, і право власності на цю частку в будинку зареєстровано за продавцем у Львівському ОДКБТІ та ЕО 19.04.2005 року за реєстраційним номером №10519660, витяг №7048185 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, серія СВО №255654 (а.с.9, 22 т.1).

Крім того, 21.03.2008 року між ОСОБА_3 (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено два договори купівлі-продажу земельних ділянок: площею 0,0116 га, кадастровий номер :01:009:0082, та площею 0,0338 га, кадастровий номер :01:009:0090, які знаходяться по АДРЕСА_1 і призначені для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (136-137 т.1).

Вказані вище договори укладені у письмовій формі, підписані сторонами та нотаріально посвідчені, і є дійсними на момент розгляду даної справи судом.

На підставі цих договорів позивач ОСОБА_1 зареєструвала своє право власності на 2/5 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд та на дві земельні ділянки (а.с.138, 139, 152 т.1).

Співвласником іншої 3/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №18311036 від 31.03.2008 року (а.с.39 т.1).

Підставою для реєстрації права власності відповідача на 3/5 частини будинку є рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13 листопада 2000 року.

Будь-яких інших чинних правовстановлюючих документів на належні сторонам частки в будинку немає, а тому вимоги позивача про виділення їй більшої частки в будинку, ніж тієї, що їй належить по правовстановлюючим документам, є безпідставними.

Наведене не було спростоване позивачем, в тому числі, й доводами апеляційної скарги, а тому в колегії суддів відсутні правові підстави для інших висновків по суті вирішення спору, ніж тих, яких дійшов суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, а також відсутні підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та/або процесуального права, тому апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 11 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 20 липня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.