Справа № 309/2511/17
У Х В А Л А

27 січня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.

суддів СОБОСЛОЯ Г.Г., МАЦУНИЧА М.В..

при секретарі ТЕРПАЙ С.М.

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 309/2511/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Хустського районного суду від 22 березня 2018 року, головуючий суддя Кемінь В.Д., -

в с т а н о в и в :

11.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_2 і мотивуючи тим, що ОСОБА_2 порушив свої зобов`язання за договором позики від 08.07.2015 про повернення отриманих у борг 2000,00 дол. США, просив стягнути з нього борг у гривневому еквіваленті в сумі 67786,00 грн, з яких основний борг 52000,00 грн, 2898,00 грн 3% річних за 678 днів у періоді з 08.08.2015 по 16.06.2017 і 12888,75 грн інфляційних нарахувань за період із серпня 2015 року по червень 2017 року, а також просив покласти на відповідача судові витрати.

Заочним рішенням Хустського районного суду від 22.03.2018 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 67786,00 грн, з яких 52000,00 грн основний борг, 2898,00 грн 3% річних, 12888,75 грн інфляційне збільшення боргу, а також стягнуто з відповідача на користь позивача 677,87 грн у рахунок відшкодування витрат із оплати судового збору.

Ухвалою Хустського районного суду від 10.12.2018 заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 оскаржив рішення суду першої інстанції як незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, у позові відмовити.

У судовому засіданні 27.01.2020 позивач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Решетаря В.В. відмовився від позову в частині вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 12888,75 грн інфляційних нарахувань, просить відмову від позову в цій частині прийняти, провадження в справі в цій частині закрити, про що подано письмову заяву від 27.01.2020.

Заслухавши суддю, представника позивача ОСОБА_1 адвоката Решетаря В.В., який свою заяву про відмову від частини позовних вимог підтримав, думку відповідача ОСОБА_2 , який проти прийняття такої відмови від частини позовних вимог та закриття провадження в справі у відповідній частині не заперечує, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

Позивач ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Решетаря В.В. на підставі ст. 373 ч. 1 ЦПК України подав апеляційному суду заяву від 27.01.2020 про відмову від позову в частині вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 12888,75 грн інфляційних нарахувань та закриття провадження в справі в цій частині. Представник позивача просить відмову від позову в цій частині прийняти, провадження в справі у відповідній частині закрити, вказує на зрозумілість роз`яснених наслідків прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі.

Сторона на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами і одним з них є відмова позивача від позову (повна чи часткова), яку може бути прийнято і на стадії апеляційного розгляду справи (ст.ст. 12, 13, 43, 49, 206, ст. 373 ч. 1 ЦПК України).

Відповідно до ст. 58 ч. 1, ст. 64 ч.ч. 1, 2 ЦПК України сторона може брати участь у цивільній справі особисто або через представника; представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки; обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Договором про надання правової допомоги від 19.08.2019 та ордером від 20.08.2019 серії ЗР № 79804 (а.с. 117-122) ОСОБА_1 надав адвокату Решетарю В.В. увесь передбачений цивільним процесуальним законом обсяг повноважень на його представництво у суді, застережень щодо обмеження повноважень представника у договорі та ордері немає, про припинення повноважень представника позивач суд не повідомляв. Із наслідками прийняття відмови від позову та закриття провадження у справі, передбаченими ст. 256 ч. 2 ЦПК України, сторона обізнана і такі їй зрозумілі.

У разі відсутності перешкод для прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі (ст. 373 ч. 2 ЦПК України). Процесуальних перешкод у прийнятті відмови позивача ОСОБА_1 від позову в частині вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 . 12888,75 грн інфляційних нарахувань та для закриття провадження в справі в цій частині не встановлено. Процесуальні наслідки прийняття відмови від указаної частини позовних вимог та закриття провадження в справі в цій частині ініціатору заяви судом роз`яснені.

Відтак, відмову від позову в частині вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_2 12888,75 грн інфляційних нарахувань за період із серпня 2015 року по червень 2017 року, вчинену позивачем через належно уповноваженого представника, слід прийняти, у зв`язку з цим заочне рішення Хустського районного суду від 22.03.2018 в частині задоволення цієї вимоги слід визнати нечинним, провадження в справі за цією вимогою закрити.

Керуючись ст. 206, ст. 258 ч. 2, ст. 260, ст. 368 ч. 1, ст. 373 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Відмову ОСОБА_1 , здійснену його представником адвокатом Решетарем В.В., від позову до ОСОБА_2 про стягнення боргу в частині вимоги про стягнення інфляційних нарахувань за період із серпня 2015 року по червень 2017 року в сумі 12888,75 грн (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень 75 коп.) прийняти.

Заочне рішення Хустського районного суду від 22 березня 2018 року в частині задоволення вимоги про стягнення інфляційних нарахувань в сумі 12888,75 грн визнати нечинним, провадження в справі за цією вимогою закрити.

Роз`яснити, що в разі закриття провадження в справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду. Повне судове рішення складене 27 січня 2020 року.

Судді