Справа №: 941/1701/19
Провадження № 2/941/111/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивачів ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петрове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє ОСОБА_3 , до Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду мотивуючи це тим, що 09.06.2011 року їм були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, які зареєстровані в реєстрі за №955 та за №957, згідно яких вони є спадкоємцями майна матері ОСОБА_4 , 1928 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №265, площею 5,95 гектарів, кадастровий номер :02:000:0265, що розташована на території Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області і їх частки становлять по Ѕ цієї земельної ділянки. 3 метою поділу земельної ділянки між собою, вони замовили технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки. На підставі цього, при поділі земельної ділянки № НОМЕР_1 , земельним ділянкам були присвоєні нові номери 265-1 та 265-2 і кадастрові номери :02:000:1050 та :02:000:1051; встановлено межі цих земельних ділянок в натурі; встановлено фактичну площу земельних ділянок у відповідності до їх часток ОСОБА_1 2,9476 га та ОСОБА_2 - 2,9983 га; виготовлено кадастрові плани. Після чого вони в с. Богданівка уклали угоду від 14.03.2014 року про розподіл вищевказаної земельної ділянки в рівних долях. Після чого вищевказані земельні ділянки були зареєстровані в Державному земельному кадастрі. 3 метою реєстрації права власності на земельні ділянки :02:000:1050 та :02:000:1051, позивачі звернулися до державного реєстратора Петрівської районної державної адміністрації, однак рішеннями від 18.10.2019 року №49224771 та №49225497 отримали відмову у державній реєстрації права власності на відповідні земельні ділянки, на тій підставі, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майна і для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, що перебуває у спільній власності та має наслідком припинення права спільної власності для ycіx співвласників, подаютъся договір поділу спільного майна або відповідне рішення суду. Таким чином Петрівська районна державна адміністрація не визнає за ними право власності на дані земельні ділянки, а тому позивачі просять суд визнати за ними право власності на вищевказані земельні ділянки.

Позивачі та їх представник в підготовчому судовому засіданні позов підтримали повністю.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо розгляду справи поклався на розсуд суду.

Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 24 грудня 2019 року вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзиву не надав.

Враховуючи те, що позивачі позовні вимоги підтримують, а відповідач не заперечив проти його задоволення, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України.

Суд, дослідивши документи справи вважає, що позов слід задовольнити з слідуючих підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що 09.06.2011 року позивачам були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, які зареєстровані в реєстрі за №955 та за №957, згідно яких вони є спадкоємцями майна матері ОСОБА_4 , 1928 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва №265, площею 5,95 гектарів, кадастровий номер :02:000:0265, що розташована на території Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області і їх частки становлять по Ѕ цієї земельної ділянки (а.с.7-8).

3 метою поділу земельної ділянки між собою, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 замовили технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки. На підставі цього, при поділі земельної ділянки № НОМЕР_1 , земельним ділянкам були присвоєні нові номери 265-1 та 265-2 і кадастрові номери :02:000:1050 та :02:000:1051; встановлено межі цих земельних ділянок в натурі, про що складено відповідний акт; позивачам встановлено фактичну площу земельних ділянок у відповідності до їх часток ОСОБА_1 2,9476 га та ОСОБА_2 - 2,9983 га; виготовлено кадастрові плани, що підтверджується відповідною технічною документацією від 16.06.2011 року, яку склав ДП «Кіровоградський науково дослідний та проектний інститут землеустрою» (а.с.9-23).

У результаті проведеної відділом Держкомзему у Петрівському районі перевірки документації із землеустрою та обмінного файла, було встановлено, що дана документація відповідає всім вимогам, які до неї ставляться, що підтверджується протоколами проведення перевірки від 12.11.2012 року (а.с.24-29).

Після цього, на підставі ст. 367 ЦК України, позивачі в с. Богданівка уклали угоду від 14.03.2014 року про розподіл цієї земельної ділянки в рівних долях у відповідності з грошовою оцінкою та документами, виготовленими спеціалістами ДП «Кіровоградський науково дослідний та проектний інститут землеустрою». Дана угода посвідчена Богданівським сільським головою А.В.Стрижак та скріплена печаткою Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області (а.с.31).

Згідно ст. 367 ЦК України майна, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У зв`язку з цим, на підставі технічної документації із землеустрою від 16.06.2011 року, яку склав ДП «Кіровоградський науково дослідний та проектний інститут землеустрою», 09.05.2014 року земельні ділянки приватної власності, площею 2,9476 га та 2,9983 га, кадастрові номери, яких :02:000:1050 та :02:000:l051 були відділом Держкомзему у Петрівському районі зареєстровані в Державному земельному кадастрі, що підтверджується витягами від 07.08.2019р. №НВ-019 та №HB- 019 з Державного земельного кадастру (а.с.32-37).

Згідно ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п.4 ч.1 ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва: вимога нотаріального посвідчення договору, предметом якого є нерухоме майно, встановлена власником такого майна.

3 метою реєстрації права власності на земельні ділянки :02:000:1050 та :02:000:1051, позивачі звернулися до державного реєстратора Петрівської районної державної адміністрації.

Однак, рішеннями від 18.10.2019 року №49224771 та №49225497, Петрівська районна державна адміністрація відмовила позивачам у державній реєстрації права власності на відповідні земельні ділянки, на тій підставі, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майна і для державної реєстрації права власності на нерухоме майно, що створюється шляхом поділу, що перебуває у спільній власності та має наслідком припинення права спільної власності для ycіx співвласників, подаютъся договір поділу спільного майна або відповідне рішення суду (а.с.38-39).

Згідно п.1 ч.2 ст.ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

На підставі ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

На підставі ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно п. п. б, в, г, ґ, ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

В підпунктах в), г) п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що з 1 січня 2002 року, відповідно до статті 125 ЗК право користування земельною ділянкою виникало після одержання її власником або землекористувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладення договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а з 2 травня 2009 року у відповідності із Законом України від 5 березня 2009 року N 1066-VI, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав"; проте громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки (пункт 7 розділу X "Перехідні положення" ЗК), одержані ними до 1 січня 2002 року у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди в розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, суд вважає, що позивачами доведено обставини викладені у позовній заяві, а отже, вони мають право на земельні ділянки.

Таким чином в судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачами на майно, яким являються земельні ділянки.

На підставі викладеного керуючись ст. 16, 182,328,334, 392 ЦК України, ст.78, 81 ЗК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2,9476 га. з кадастровим номером :02:000:1050, що розташована на території Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,9983 га. з кадастровим номером :02:000:1051, що розташована на території Богданівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 31 січня 2020 року.

Суддя С.Колесник