Справа № 629/4294/15-ц
Провадження № 2-п/629/5/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого-судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 березня 2016 року, ухваленому у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені в повному обсязі.

Заявник звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором вимоги позивача було задоволено. Відповідач отримала копію рішення суду лише 13 червня 2019 року під час ознайомлення з матеріалами справи, але через хворобу дітей в цей же день була змушена поїхати до місця свого фактичного проживання в м. Івано-Франківськ. Також зазначила, що повісток про призначення справи до розгляду вона не отримувала, а тому не була обізнана щодо звернення позивача з позовом до суду. Крім цього, зазначила, що не згодна з рішенням суду, вважає, що вона умови надання споживчого кредиту не підписувала, а тому не повинна сплачувати заборгованість за кредитним договором. На підставі викладеного просить поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 березня 2016 року у цивільній справі № 629/4294/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; скасувати вищевказане заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчить зворотнє поштове повідомлення про отримання судової повістки про виклик до суду.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Коросташевський М.Н. у судове засідання не з`явилися, представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача ОСОБА_1 , заяву про скасування заочного рішення підтримує в повному обсязі та наполягає на її задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час та дату розгляду справи, не перешкоджає розгляду заяви.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи та докази, надані відповідачем, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно із ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому, поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Також, необхідно зазначити, що судом вбачаються підстави для поновлення строку звернення до суду виключно з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Із матеріалів справи вбачається, що 11 березня 2016 року заочним рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області позовні вимоги ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» задоволено в повному обсязі з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 434317 гривень 03 копійки, а також витрати на сплату судового збору у розмірі 6514 гривень 76 копійок.

Копію рішення суду по справі № 629/4294/15-ц відповідачем ОСОБА_1 отримано 13 червня 2019 року.

До суду з заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 звернулася лише 09.12.2019 року, тобто після спливу строку, встановленого Законом для звернення до суду з відповідною завою.

У своїй заяві відповідач посилається, як на підставу поважності пропуску строку, те, що відразу після отримання в суді копії рішення суду вона вимушена була у зв`язку з хворобою дітей повернутися до свого фактичного місця проживання в м. Івано-Франківськ, де вона проживає разом зі своєю сім`єю. Проте жодних доказів на підтвердження своїх доводів відповідачем до суду не надано.

Крім того, ОСОБА_1 не була позбавлена можливості реалізувати своє право на доступ до правосуддя через правничу допомогу з дотриманням строків, встановлених Законом для подання до суду заяви про перегляд заочного рішення суду.

Інших поважних причин пропуску строку звернення з заявою про перегляд заочного рішення заявником не зазначено.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд. Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12.07.2007).

У п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що рішення про поновлення строку на оскарження може порушити принцип правової визначеності та свобода розсуду судів при вирішенні питання про поновлення не є необмеженою. У кожному випадку суди мають встановлювати, чи виправдовують причини поновлення строку на оскарження втручання у принцип остаточності судового рішення.

Таким чином, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність та відповідає прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини, наведеній, зокрема в його рішенні «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року та інших.».

Враховуючи зазначене, та те що заявником не надано доказів, які були об`єктивно непереборними на підтвердження наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, суд не вбачає поважних причин пропуску строку звернення до суду та відповідно підстав для поновлення пропущеного строку звернення до суду з заявою про перегляд вищезазначеного заочного рішення.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволені заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, а заяви про перегляд заочного рішення - залишення без задоволення.

Керуючись ст.ст.126, 127, 284 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 11 березня 2016 року у цивільній справі № 629/4294/15-ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити, а тому заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А.Смірнова