"27" квітня 2020 р. Справа № 363/1508/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Баличева М.Б., ознайомившись із заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

24 квітня 2020 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Разом із позовом ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій остання просить забезпечити позовні вимоги шляхом накладення арешту на житловий будинок загальною площею 298,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; накладенням арешту на земельну ділянку загальною площею 0,3196 га, кадастровий номер :03:139:6001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; накладенням арешту на машиномісце № НОМЕР_1 , що розташоване в підземному паркінгу, загальною площею 16,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; накладенням арешту на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; накладенням арешту на автомобіль марки AUDI, модель Q7, тип загальний легковий універсал В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , колір сірий, 2017 року випуску, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 153 ЦПК України, суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Дослідивши матеріали цивільної справи та заяву про забезпечення позову, суд не вбачає підстав для розгляду заяви про забезпечення позову з викликом осіб та проведенням судового засідання по даному питанню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У відповідності до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Як роз`яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Разом з тим, статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статті 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В порядку ст.150 ЦПК України, позов може бути забезпечено, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, частина 3 цієї ж статті передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Судова палата у цивільних справах ВСУ в Постанові від 25.05.2016 р., винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №6-605цс16), зазначила, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідачів або пов`язаних із ними інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Відповідно до правового висновку, сформульованого у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Предметом поданого ОСОБА_1 позову є поділ майна подружжя, яке складається із житлового будинку загальною площею 298,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; земельної ділянки загальною площею 0,3196 га, кадастровий номер :03:139:6001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; машиномісця № НОМЕР_1 , що розташоване в підземному паркінгу, загальною площею 16,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; квартири АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 та автомобіля марки AUDI, модель Q7, тип загальний легковий універсал В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , колір сірий, 2017 року випуску, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Між заходом забезпечення позову, про який просить ОСОБА_1 і предметом позову існує безпосередній зв`язок.

Долучені до позовної заяви та заяви про забезпечення позову письмові докази свідчать про те, що вказане рухоме та нерухоме майно було придбано під час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, право власності на вказане майно зареєстроване у встановленому законом порядку за відповідачем, який є власником вказаного майна.

Оскільки, вказане майно є предметом розгляду вказаної цивільної справи та враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 може вчинити дії, направлені на відчуження вказаного рухомого та нерухомого майна, тому суд на підставі вищевикладеного приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 149-153, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов, шляхом накладення арешту на:

-житловий будинок загальною площею 298,1 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ;

-земельну ділянку загальною площею 0,3196 га, кадастровий номер :03:139:6001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ;

-машиномісце № НОМЕР_1 , що розташоване в підземному паркінгу, загальною площею 16,8 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ;

-квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ;

-автомобіль марки AUDI, модель Q7, тип загальний легковий універсал В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , колір сірий, 2017 року випуску, який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Копію ухвали направити для негайного виконання до Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) та Територіального сервісного центру МВС № 3245.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Частиною 3 розділу XII ЦПК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт громадянки України серія НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя М.Б. Баличева