Справа № 444/2375/20
Провадження № 2/444/983/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ПОВНЕ)

17 грудня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Позов обґрунтовує тим, що вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18 грудня 2019 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР №0000811 ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в умисному нанесенні їй легких тілесних ушкоджень і засуджено до покарання у вигляді штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 09 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок Жовківського районного суду Львівської області від 18 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_2 без змін.

Згідно з вироком, обвинувачена ОСОБА_2 14.06.2018 року, приблизно о 10.00 год. знаходячись на подвір`ї господарства АДРЕСА_1 , під час виниклого конфлікту із потерпілою ОСОБА_1 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, нанесла один удар відрізком металевої арматури у праву частину голови потерпілої ОСОБА_1 , чим спричинила потерпілій два крововиливи на голові, обличчі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Позивач зазначає, що цим кримінальним правопорушенням їй було спричинено моральні страждання, що виразилось у сильних душевних переживаннях, страхах, фізичному болю. В результаті заподіяних тілесних ушкоджень, які їй спричинила громадянка ОСОБА_2 , вона не могла протягом двох тижнів часу оговтатись, її сильно боліла голова, оскільки тілесні ушкодження обвинувачена нанесла їй металевим відрізком арматури, чим спричинила крововиливи, які було видно і через що вона не могла вийти на вулицю.

Позивач стверджує, що внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_2 , їй було завдано моральних страждань, які вона оцінює в 5000,00 грн.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., що була спричинена їй кримінальним правопорушенням, та судові витрати.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 21.09.2020 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, розгляд справи призначено на 13.10.2020 року (арк. спр. 7-8).

13.10.2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікуванні (арк. спр. 13).

02.11.2020 року розгляд справи відкладено на 16.11.2020 року у зв`язку із тим, що відповідач не з`явилась в судове засідання та суду не повернулось підтвердження про вручення їй судової повістки по про те, що вона повідомлена про час та дату судового засідання у справі (арк. спр. 18-19).

16.11.2020 року розгляд справи відкладено на 17.12.2020 року у зв`язку із тим, що відповідач не з`явилась в судове засідання (арк. спр. 28).

Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18 грудня 2019 року у справі №444/3925/18 (провадження №1-кп/444/99/2019) ОСОБА_2 визнано винною за ч. 1 ст. 125 КК України, та засуджено до покарання у виді штрафу в сумі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп. (арк. спр. 24-25). Внаслідок скоєного кримінального правопорушення потерпіла ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження - два крововиливи на голові, обличчі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Цивільний позов про відшкодування шкоди під час кримінального провадження ОСОБА_1 не був заявлений.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду від 09 липня 2020 року апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок Жовківського районного суду Львівської області від 18 грудня 2019 року стосовно ОСОБА_2 без змін (арк. спр. 26-27).

Вирок суду набрав законної сили 09.07.2020 року.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 6 ст. 82 ЦПК України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18 грудня 2019 року у справі №444/3925/18 (провадження №1-кп/444/99/2019) встановлено, що ОСОБА_2 , 14.06.2018 року, приблизно о 10.00 год. знаходячись на подвір`ї господарства АДРЕСА_1 , під час виниклого конфлікту із потерпілою ОСОБА_1 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, нанесла один удар відрізком металевої арматури у праву частину голови потерпілої ОСОБА_1 , чим спричинила потерпілій два крововиливи на голові, обличчі справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Отже, подія спричинення позивачу ОСОБА_1 тілесних ушкоджень внаслідок скоєного відповідачкою ОСОБА_2 кримінального правопорушення, встановлена вироком Жовківського районного суду Львівської області від 18 грудня 2020 року, який набрав законної сили 09 липня 2020 року. Зазначеним вироком встановлено вину ОСОБА_2 , яка своїми діями спричинила ОСОБА_1 шкоду її здоров`ю, а тому такі обставини, в силу вимог ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

За наведених обставин, між сторонами виникли спірні правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди, що регулюється ст. ст. 1167, 1177 ЦК України.

Відповідно до положень ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно з частиною першою, пунктами 1, 2 частини другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до частин 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктами три та дев`ять Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року за № 4 визначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру, внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у порушенні нормальних життєвих зав`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 5 означеної постанови Пленуму Верховного Суду України, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підтвердження завданої моральної шкоди, позивач посилається на те, що кримінальним правопорушенням їй було спричинено моральні страждання, що виразились у сильних душевних переживаннях, страхах, фізичному болю. Крім того, в результаті заподіяних тілесних ушкоджень, які позивачу спричинила громадянка ОСОБА_2 , вона не могла протягом двох тижнів часу оговтатись, її сильно боліла голова, оскільки тілесні ушкодження обвинувачена нанесла їй металевим відрізком арматури, чим спричинила крововиливи, які було видно і через що вона не могла вийти на вулицю.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що спричинення позивачу ОСОБА_1 моральної шкоди знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з вчиненим відповідачем ОСОБА_2 кримінального правопорушення, а відтак, суд вважає, що відповідач своїми діями, які мали місце 14.06.2018 року спричинила позивачу моральну шкоду.

При визначені розміру грошового відшкодування, суд враховує те, що внаслідок завданих потерпілій ОСОБА_1 легких тілесних ушкоджень їй також було завдано моральну шкоду, що полягає у сильних душевних переживаннях, страхах, вона не могла протягом двох тижнів часу оговтатись, її сильно боліла голова, та через завдані їй тілесні ушкодження вона не могла вийти на вулицю.

З огляду на вищезазначені обставини, зважаючи на принципи рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості, беручи до уваги те, що немає і не може бути точних критеріїв майнового виразу фізичного, душевного болю, страждань, а будь-яка компенсація моральної шкоди не може відповідати дійсним стражданням позивача і може мати тільки умовний вираз, враховуючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб позивача і не повинен призводити до її збагачення, суд дійшов висновку що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.

Виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, суд вважає, що зазначений розмір моральної шкоди з урахуванням характеру та обсягу душевних страждань позивача, вимушених змін у її житті, є достатнім та справедливим та є обґрунтованою компенсацією за душевні страждання, яких позивач зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я - заподіянням їй легких тілесних ушкоджень та у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї відповідача ОСОБА_2 - вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ураховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 2000 грн. моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з пунктом 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 336 грн. 32 коп. судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог (позов задоволено на 40%).

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 259 ЦПК України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 336 (триста тридцять шість) гривень 32 коп. в дохід держави, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлено, пенсіонер.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 , не працює.

Повний текст рішення складено 22.12.2020 року.

Суддя: Олещук М. М.