"20" січня 2020 р. Справа № 363/1600/17
УХВАЛА

Іменем України

20 січня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

за участі представника заявника ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення цього ж суду від 20 лютого 2018 року в цивільній справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

встановив:

20 лютого 2018 року в цій справі ухвалено заочне рішення, яким вказаний позов задоволено, з відповідачів на користь позивача стягнуто солідарно зі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №005-2900/756-0074 від 20 серпня 2007 року в розмірі 48 772,80 швейцарських франків, що еквівалентно 1 419 776 грн. 20 коп., стягнуто солідарно зі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №005-2900/756-0074 від 20 серпня 2007 року в розмірі 48 772,80 швейцарських франків, що еквівалентно 1 419 776 грн. 20 коп. та стягнуто солідарно зі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Універсал Банк» судовий збір в розмірі 19 512 грн. 64 коп.

В поданій заяві представник відповідача порушує питання про скасування згаданого рішення і необхідність призначення справи до судового розгляду.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач про розгляд справи не повідомлений, судові виклики не отримував, які повернуті до суду за закінченням терміну зберігання та за не запитом, коли вважає, що розмір нарахованої банком заборгованості здійснено невірно і він є необґрунтованим та недоведеним, банк не надав належного розрахунку заборгованості, який би дозволив прийняти законне і обґрунтоване рішення щодо задоволення його позовних. Крім того у правовідносинах між банком та позичальником не дотримано розумного балансу між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків та охоронюваними законом інтересів споживачів.

Представник відповідача в суду заяву підтримав, просив скасувати заочне рішення суду.

Представник позивача в суді проти скасування заочного рішення заперечив, подав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що у разі незгоди позичальника з заявленими банком позовними вимогами та з наданим суду розрахунком, відповідач вправі надати свій контр-розрахунок, який може спростувати даний розрахунок, складений банком, але відповідач в жодному разі не може покладати даний обов`язок на суд. Незважаючи на вказане, ОСОБА_4 не надано відповідного контр-розрахунку, будь-яких доказів на спростування розрахунку заборгованості наданого банком. Виписка по особовому рахунку позичальника, яка надана суду до позову є первинним бухгалтерським документом, що підтверджує факт видачі кредиту і всіх здійснених операцій про рух коштів. Згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ та «Положення про організацію операційної діяльності в банку України» затвердженою постановою НБУ від 18 червня 2003 року № 254 є належним, допустимим і достатнім доказом витрат на оплату банківських послуг з розрахункового касового обслуговування й повної заборгованості за кредитним. Крім того в заяві про перегляд заочного рішення не вказано конкретного випадку не дотримання АТ «Універсал Банк» розумного балансу між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків та охоронюваними законом інтересів споживачів. Просив заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Заслухавши представника відповідача на підтримання заяви, заперечення представника позивача, дослідивши справу, суд дійшов таких висновків.

Згідно вимог ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що судом відповідачу неодноразово направлялися судові виклики за його зареєстрованим місцем проживання, однак вся поштова кореспонденція поверталася за закінченням терміну зберігання.

При розгляді справи судом встановлено, що отримані відповідачем кредитні кошти на загальну суму 142 068 швейцарських франків, згідно кредитним договором №005-2900/756-0074 від 20 серпня 2007 року відповідач своєчасно в передбачені строки з урахування всіх передбачених платежів та санкцій не повертає, чим порушив умови вказаного кредитного договору, що також підтверджується розрахунком заборгованості за цим кредитним договором.

У поданій заяві представником відповідача піддано сумніву докази сторони позивача, однак власні докази відповідачем на користь обґрунтованості таких сумнівів суду всупереч вимог ст.ст. 12, 13, 83, ч. 7 ст. 285 ЦПК України не подано.

Підстав для поновлення судового розгляду для здобуття таких доказів з огляду на принцип змагальності та диспозитивності суд не вбачає.

Суд вважає, що доводи викладені відповідачем на правильність з`ясування обставин справи і суть спірних правовідносин та прийняте на їх основі рішення по справі вплинути не можуть.

Підстав для надання іншої юридичної оцінки вже наявним у справі доказам судом не встановлено.

Разом з тим докази, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, та які б суд мав дослідити в судовому засіданні і це могло б призвести до ухвалення іншого (протилежного) рішення, суду не подано.

Рішення суду від 20 лютого 2018 року постановлено на підставі наданих доказів, інших доказів, які б свідчили про істотне значення для правильного вирішення справи, відповідач ОСОБА_3 та його представник суду не надали.

Пояснення представника позивача щодо допустимості наданих позивачем доказів стосовно виписки по особовому рахунку боржника, кожної здійсненої банком операції, коли доказів на їх спростування відповідачем не надано, суд вважає слушними і приймає до уваги.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що з викладених у заяві доводів і поданих доказів підстав для скасування рішення суду не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 260, 280-288 ЦПК України,

ухвалив:

заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2020 року.

Заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту цієї ухвали шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Суддя