Ухвала

27 квітня 2019 року

м. Київ

справа № 743/1297/19

провадження № 61-6738ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 05 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Сиберізька сільська рада Ріпкинського району Чернігівської області, Перша Чернігівська державна нотаріальна контора, про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 05 березня 2020 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане

18 квітня 2019 року державним нотаріусом Першої Чернігівської державної нотаріальної контори Підгайною О. І. та зареєстроване в реєстрі за № 2-256 на житловий будинок АДРЕСА_1 . на ім`я ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вирішено питання розподілу судових витрат. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

У березні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Ріпкенського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 05 березня

2020 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки вона подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ураховуючи, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду складено 10 березня 2020 року, останнім днем на її касаційне оскарження є

09 квітня 2020 року. Касаційна скарга згідно відтиску поштового штемпеля на конверті подана 10 квітня 2020 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваної постанови вона отримала 18 березня 2019 року, на підтвердження зазначеного надала відповідні докази, однак з клопотанням про поновлення строку не зверталась.

Згідно частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Суд, за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Отже, заявнику необхідно звернутись до суду касаційної інстанції із клопотанням (заявою) про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України судовий збір за подання касаційної скарги сплачено не у повному обсязі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заявник оскаржує судові рішення в частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом (немайнова вимога) та визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок (вимога майнового характеру).

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подання позову) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Ураховуючи наведене, розмір судового збору який підлягає сплаті за подання касаційної скарги становить 3 073,60 грн ((768,40+768,40)х200%).

До касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1 536,00 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги заявнику необхідно доплатити судовий збір у розмірі 1 536,80 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня

2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 04 листопада 2019 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 05 березня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 18 травня

2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня закінчення карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик