У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2020 Справа №607/20566/19

21 січня 2020 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої судді Черніцької І.М.

- за участю секретаря судового засідання Бойко І.І.

- з участю: представника позивача адвоката Істеревича А.З.,

представника відповідача адвоката Рукавця О.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа Управління держпраці у Тернопільській області про встановлення факту перебування у трудових відносинах та стягнення заборгованості по заробітній платі, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Істеревич А.З., діючий в інтересах ОСОБА_1 подав до суду позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа Управління держпраці у Тернопільській області про встановлення факту перебування у трудових відносинах та стягнення заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою суду від 03 вересня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Істеревич А.З. клопотання позивача підтримав та просив задовольнити.

При цьому, просив відмовити відповідачу у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, оскільки останні не є обґрунтовані та співмірні.

Представник відповідача адвокат Рукавець О.В. не заперечив щодо залишення позову без розгляду. Разом з тим, просив стягнути із позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5400 грн.

Відповідно до вимог п.5 ч. 1 ст.257 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

В силу вимог ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючи вищенаведені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що дана заява підлягає до задоволення, оскільки заява позивача про залишення позовної заяви без розгляду, не суперечить чинному законодавству і не порушує будь-чиї права чи охоронювані законом інтереси сторін.

Щодо вимог відповідача про відшкодування позивачем витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.

Положеннями ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з вимогами п.1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача

Відповідно до вимог ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

До матеріалів справи приєднано договір про надання правової допомоги від 27 листопада 2019 року, розрахунок очікуваних витрат на правову допомогу, акт виконаних робіт, квитанція до прибуткового касового ордеру за №22/19-ц від 27.11.2019 року, ордер серії ТР №080795 від 27.11.2019 року.

Однак, вищенаведенні документи не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

З розрахунку очікуваних витрат на правову допомогу вбачається, що оформлення адвокатського досьє становить 800 грн., ознайомлення з матеріалами справи 800 грн., підготовка заперечення проти позову 2400 грн., підготовка до підготовчого засідання 28.11.2019 року 800 грн., та участь у судовому засідання 28.11.2019 року 1600 грн.

Зважаючи на складність справи та виконаних адвокатом об`єму робіт, суд вважає, що витрати на правничу допомогу визначені відповідачем є завищеними, належним чином не обґрунтовані та недоведенні.

В порушення вимог ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, відповідачем не надано суду доказів щодо детального опису наданих послуг, вартості кожної наданої послуги і виконаних робіт, а складність справи, кількість судових розглядів та предмет спору не обумовлює можливість стягнення такої суми коштів, що зазначено у заяві.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання відповідача про стягнення з позивача витрат на правову допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 257, 259-261, 315, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання позивача про залишення позову без розгляду задоволити.

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , третя особа Управління держпраці у Тернопільській області про встановлення факту перебування у трудових відносинах та стягнення заборгованості по заробітній платі залишити без розгляду.

В задоволенні вимог представника відповідача - адвоката Рукавця О.В. про стягнення із ОСОБА_1 у користь відповідача витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 21 січня 2020 року

Головуючий суддяІ. М. Черніцька