Справа № 127/4232/20
Провадження № 2/127/659/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15.07.2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі Мироненко В.В.,

за участю представника позивача - адвоката Захарченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що 16.12.1988 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради народних депутатів було видано ордер на житлове приміщення №1671 відповідно до якого позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 отримали право на заняття житлового приміщення житловою площею 27,44 кв.м., яке складається із двох кімнат в квартирі АДРЕСА_1 . За цією адресою зареєстроване місце проживання позивача та відповідача ОСОБА_2 , який фактично не проживає там з 1996 року. Його місце перебування позивачу не відоме, він допомогу їй як матері не надає, позивач із ним зв`язку не має.

Вказана квартира станом на день звернення до суду не приватизована. Однак позивач має намір її приватизувати. Проте у зв`язку із тим, що в квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , вона позбавлена можливості оформити своє право власності. Відтак, вона звернулась до суду із цим позовом за захистом свого порушеного цивільного права.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Захарченко О.В. позовні вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові, не заперечував проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився із невідомих суду причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, своїм правом на подання відзиву на позов не скористався.

Оскільки у справі достатньо доказів для встановлення прав та взаємовідносин сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення учасників справи та свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 16.12.1988 року позивачу ОСОБА_1 видано ордер №1671 на право на заняття житлового приміщення житловою площею 27,44 кв.м., що складається із 2 кімнат за адресою: АДРЕСА_1 , для сім`ї із 2 осіб - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів №365 від 24.11.1988 року (а.с.4).

Рішенням Вінницької міської ради від 29.04.2016 року №246 "Про найменування та перейменування площ, вулиць, провулків, проїздів, тупиків в місті Вінниця" пров. К.Маркса перейменовано у вул. Олега Антонова (а.с.5-10).

У вказаній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до довідки Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради зареєстровані позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 (а.с.12, 19).

Зі змісту довідки №56 від 13.02.2020 року, виданої головою правління ОСББ "Антонова 40А" ОСОБА_7., вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_2 з 1996 року не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , комунальні платежі не сплачує. Всі витрати по даній квартирі несе позивач ОСОБА_1 (а.с.11).

Відповідно до акту про тимчасову відсутність особи, зареєстрованої в житловому приміщенні від 01.06.2020 року, складеного мешканцями будинку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідач по справі ОСОБА_2 не проживає у будинку АДРЕСА_1 з 1996 року по даний час (а.с.63).

Те, що відповідач з 1996 року у вказаній квартирі фактично не проживає, його речей у даній квартирі також не має, підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказані свідки судовому засіданні також пояснили, що відповідач по справі квартирою не цікавиться, витрат по її утриманню не несе.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт не проживання відповідача у вказаній квартирі з 1996 року, тоді як остання залишається зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач не бере участі в утриманні житла, оплаті комунальних послуг, добровільно знятись із реєстрації місця проживання також не бажає.

Згідно із ст.58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР. Видача ордерів на жилі приміщення у військових містечках провадиться в порядку, передбаченому законодавством Союзу СРСР.

Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, а такий строк встановлюється ст.71 ЖК УРСР та складає 6 місяців відсутності в житловому приміщенні без поважних причин, провадиться в судовому порядку.

Поважні причини відсутності відповідача, які перелічені в ст.71 ЖК УРСР, відсутні, оскільки останнім не надано будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про протилежне.

З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Судові витрати слід залишити за позивачем, як на тому остання наполягала у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 58, 71, 72, 78 ЖК УРСР, ст.ст.7, 10, 76-82, 89, 133, 141, 211, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне рішення суду складено 17.07.2020 року.

Суддя: