Справа №932/9405/20
Провадження №6/932/333/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м.Дніпро

Бабушкінський районий суд м.Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Батіщевої К.С.,

заявника: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за поданням начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Циганко Олександра про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, -

В С Т А Н О В И В:

До Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська у серпні 2020 року надійшло вищезазначене подання в якому заявник просив суд:

-вирішити питання про звернення стягнення на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку не зареєстровано у встановленому законом порядку;

-визнати ОСОБА_2 власником квартири АДРЕСА_2 ;

-зобов`язати державного реєстратора здійснити реєстрацію права власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування заявлених вимог, заявник посилався на те, що ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 13.11.2007 належить квартира АДРЕСА_2 .

З огляду на те, що на виконанні у державного виконавця знаходиться виконавчий напис нотаріуса виданий 24.05.2013 за заявою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 , однак беручи до уваги, відсутність в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно інформації щодо зареєстрованого права власності на вказану нерухомість за ОСОБА_2 , керуючись приписами ЗУ «Про виконавче провадження» заявник вважав за необхідне звернутися до суду з даним поданням.

Під час судового засідання представник заявника підтримала подання, надала пояснення аналогічні викладеним в ньому.

Суд, дослідивши подання, вислухавши думку заявника, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до копії виконавчого напису приватного нотаріуса ДМНО Бондар І.М. від 24.05.2013, запропоновано звернути стягнення на майно, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_2 . За рахунок отриманих від реалізації коштів, запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Згідно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2020 винесеної державним виконавцем Шевченківського ВДВС у м.Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ Бочаровою П.А., відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №3103 від 24.05.2013.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, запису про власність квартири АДРЕСА_2 відсутній.

Разом із тим в графі «Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна» зазначено, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

Крім того, відповідно до розділу «Відомості з державного реєстру іпотек» квартира АДРЕСА_2 є предметом іпотеки де іпотекодержателем є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а боржником ОСОБА_2 .

Частиною 10 статті 440 ЦПК України визначено, що питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Слід зазначити, що загальний порядок звернення стягнення на нерухоме майно визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Згідно ч.3 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Відповідно до ч.4 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Із аналізу вказаних норм права вбачається, що у випадку виконання виконавчих документів про стягнення грошових коштів виконавець вправі звертати стягнення як на грошові кошти боржника так і на інше його майно.

У випадку виявлення нерухомого майна боржника, право власності на яке не зареєстровано, звернення на таке майно звертається за рішенням суду.

При цьому згідно ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Тобто суд звертає стягнення на майно, а реалізація відповідного рішення здійснюється виконавцем. При цьому суд не визнає права власності на майно, не реєструє власності та не вчиняє інших дій.

У даній справі стягнення на нерухоме майно вже звернено нотаріусом і таке звернення повинен забезпечити виконавець. Повторне звернення стягнення позбавлено будь-якого змісту.

Подання виконавця, хоч і має назву про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно, проте зводиться до вимог про визнання права власності на майно за боржником та зобов`язання третю особу зареєструвати за останнім право власності.

На переконання суду таке подання не відповідає ч.10 ст.440 ЦПК України та не може бути задоволено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.441 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», ЗУ «Про іпотеку» суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Циганко Олександра про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено та оголошено 26.11.2020.

Суддя: В.І.Цитульський