Провадження № 2/679/127/2020
Справа № 679/66/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Стасюка Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Федорчук Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,-

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 як до спадкоємця після померлого ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості спадкодавця. В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_2 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 30.04.2014 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 7100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Позивач зазначає, що спадкоємцем ОСОБА_2 , є ОСОБА_1 , як особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого законом, не заявив про відмову від неї.

У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором, з урахуванням внесених коштів, відповідач станом на 30.04.2014 року має заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» в розмірі 5834,93 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 30.04.2014 року у розмірі 5834,93 гривень, а також судові витрати.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, заявлений позов підтримують, клопотань не мають та просять розглянути справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася надала на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої зазначає, розгляд справи проводити у її та відповідача відсутності. Вказала, що позовні вимоги не визнає у повному обсязі, оскільки ОСОБА_1 не є спадкодкоємцем ОСОБА_2 та спадщину після смерті останнього не приймав. ОСОБА_1 ще задовго до смерті ОСОБА_2 виїхав в Португалію, де працює та проживає разом з членами своєї родини. Крім того, на момент смерті батька ОСОБА_1 , також перебував в Португалії, та на похоронах батька присутнім не був, протягом встановленого чинним законодавством шестимісячного строку в порядку встановленому чинним законодавством не звертався із заявою про прийняття спадщини - майна, належного на день смерті ОСОБА_2 ні після смерті батька, ні на день звернення позивача до суду, ні станом на день розгляду справи не отримував, право власності на належне спадкоємцю на день смерті майно в порядку визначеному чинним законодавством не оформляв, оскільки такого майна фактично у його батька на день смерті не було. Саме тому, ОСОБА_2 проживав один в квартирі, належній на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Користуючись квартирою відповідача - ОСОБА_1 ОСОБА_2 користувався, також майном, що належало відповідачу. Рішення Нетішинського міського суду від 20.12.2018 року, було встановлено факт належності квартири відповідачу.

Представник відповідача - ОСОБА_3 зазначила, що її довірителю ОСОБА_1 про непогашений борг ОСОБА_2 по кредитній картці стало відомо від неї особисто, тільки після звернення позивача до суду, жодних претензій позивача про погашення боргу він не отримував, оскільки, фактично не проживає в м.Нетішин.

Відповідно до ст.1281 ЦК України, вимога кредитором може буди пред`явлена виключно до спадкоємця, який прийняв спадщину, оскільки ОСОБА_1 спадщину фактично не прийняв, пред`явлення до нього вимоги про погашення боргу є безпідставною

На підставі наведеного, враховуючи вимоги ст.1281 ЦК України представник відповідача ОСОБА_3 просить ухвалити рішення, яким в задоволені позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити за безпідставністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30.04.2014 року ОСОБА_2 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Підписавши заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, ОСОБА_2 погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Відповідно до цієї заяви, яка підписана позичальником та представником банку, ОСОБА_2 погодився з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає договір про надання банківських послуг. У заяві, зокрема, зазначено, що позичальник ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляд.

Відповідно до п.п. 2.1.1.5.5., 2.1.1.5.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У випадку невиконання зобов`язань за договором, за вимогою банку позичальник повинен виконати зобов`язання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку.

Згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 30.04.2014 року, станом на дату смерті заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № б/н від 30.04.2014 року становить 5834,93 гривень.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 12.06.2017 року Нетішинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач ОСОБА_1 на день смерті позичальника ОСОБА_2 дійсно були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспортів, наявних в матеріалах справи.

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Нетішинської державної нотаріальної контори з претензією кредитора вих. № SAMDNWFC1 від 04.10.2018 року по кредитному договору №б/н від 30.04.2014 року, укладеного між Банком та ОСОБА_2 , в порядку ст.1281 ЦК України про включення кредиторської вимоги заборгованості у розмірі 16520,00 гривень до спадкової маси після смерті останнього, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ.

Листом від 23.11.2018 року за № 484/01-16 Нетішинська державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «Приватбанк», що спадкова справа за №99/2018 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 була заведена на підставі вимоги кредитора - АТ КБ «Приватбанк». По даній спадковій справі спадкоємці відсутні.

АТ КБ «Приватбанк» звернулось з претензією вих. № SAMDNWFC1 від 09.09.2019 року до ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , як до спадкоємця, про сплату заборгованості за кредитним договором, укладеним між банком та ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір якої становить 5834,93 гривень.

В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідач у справі ОСОБА_1 є сином померлого позичальника ОСОБА_2 .

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1281 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

За змістом ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Абзацом 2 пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст. 625 цього Кодексу.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених ст. 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 21.08.2019 у справі №320/6489/16-ц.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначив відповідачем ОСОБА_1 , обґрунтувавши це тим, що він прийняв спадщину після смерті позичальника ОСОБА_2 за законом відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на наявність реєстрації в паспортах.

Проте вказані обставини в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, а позивачем не надано належних доказів того, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті позичальника ОСОБА_2 і прийняв спадщину після його смерті. При цьому, судом встановлено, що відповідач не є спадкоємцем після смерті позичальника, оскільки, відповідно до досліджених у судовому засіданні довідки Нетішинської державної нотаріальної контори від 23.11.2018 року за № 484/01-16 відповідач з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався.

Крім того, рішення Нетішинського міського суду від 20.12.2018 року, встановлено, що згідно, свідоцтва про право власності від 31.07.2012 року, витягу про державну реєстрацію прав №36869829 від 21.12.2012 року, договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу Хмельницької області Ковальчук Л.Я., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №45015077 від 02.10.2015, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності відповідачу у справі - ОСОБА_1 .

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідач отримав у спадщину будь-яке майно після смерті ОСОБА_2 , а тому і не набув статусу спадкоємця.

Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у спосіб визначений законами України.

Таким чином, позивач не довів, що спадкоємцем позичальника є відповідач ОСОБА_1 , не доведено, що останній прийняв спадщину, в зв`язку з чим у позивача може виникнути право вимоги до нього, як наслідок ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по справі, при цьому позивачем не заявлялися будь-які клопотання про заміну неналежного відповідача належними, якими є особи, що прийняли спадщину.

Отже, оскільки позовні вимоги щодо ОСОБА_1 жодним чином не доведені та не обґрунтовані, а тому суд приходить висновку, що у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця слід відмовити в повному обсязі.

Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 133, 141-142, 206, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, постановою Верховного Суду від 21.08.2019 року, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням вимог п.3 Розділу ХIІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Учасник справи якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 14.07.2020 року

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», юридична адреса: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д; адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд. 50, , МФО № 305299;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Р.М. Стасю