Провадження №2/760/4477/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі
головуючого судді Оксюти Т.Г.
при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: військова частина НОМЕР_1 про визнання незаконним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив: визнати незаконним та нечинним рішення Міністерства оборони України оформлене протоколом засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України від 23.04.2019 року № 117 в частині відмови позивачу на його сім`ю у виплаті грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про виплату позивачу на його сім`ю грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №728 та Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 року №380.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що він проходив військову службу у складі Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_2 на посаді начальника автомобільної служби, яка входить до складу військової частини НОМЕР_1 по 07.02.1997 року.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20.02.1993 року №4 позивач був зарахований на квартирний облік для одержання житлового приміщення складом сім`ї три особи.
Звільнений в запас відповідно до пункту 65 підпункту «з» (за власним бажанням) Тимчасового Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України від 13 травня 1993 року N 174/93 згідно з наказом Заступника Міністра оборони України по озброєнню - Начальника озброєння Збройних Сил України від 28.12.1996 року № 0184 та виключений зі списків частини наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 07.02.1997 року № 25 із виходом на пенсію за вислугу 22 роки.
Після звільнення з військової служби, був залишений на обліку потребуючих поліпшення житлових умов з членами своєї сім`ї у військовій частині НОМЕР_1 міста Житомира, до отримання належного житла.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10.01.2008 року № 1 позивач був переміщений у черзі на отримання житла з 20.02.1993 року на 07.05.1993 року, тобто на дату реєстрації в місті Житомирі.
На виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10.03.2016 року у справі №295/11696/15-ц житловою комісією військової частини НОМЕР_1 був поновлений на квартирному обліку з 20.02.1993 року.
Позивач вважає, що відповідно до приписів статті 1, 9, 31 ЖК Української РСР, абзацу першого пункту 1 статті 12 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей", пункту 2 «Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 року №728, розділу VIII «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 року №380, чинних на час виникнення правовідносин, він має право на грошову компенсацію за належне для отримання йому на сім`ю жилого приміщення.
Зазначав, що відповідно до пункту 10 Порядку №728 у зв`язку із тим, що у нього настала черга на отримання жилого приміщення, житловою комісією військової частини НОМЕР_1 позивачу було запропоновано отримати за належне житло грошову компенсацію.
Позивач вказував, що для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру, житловій комісії були подані усі необхідні документи передбачені пунктом 11 Порядку №728.
Житловою комісією військової частини НОМЕР_1 було прийняте рішення про надання позивачу на членів сім`ї грошової компенсації за належне жиле приміщення.
Відповідно до пункту 6 розділу VIII Інструкції №380 на підставі отриманих з військової частини НОМЕР_1 документів, квартирно-експлуатаційним відділом м. Житомира позивача включено в список осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення у житомирському гарнізоні та відповідно до пункту 7 розділу VIII Інструкції №380 направлено до Головного квартирно-експлуатаційного управління для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
В рішенні Міністерства оборони України оформленому протоколом засідання Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних Сил України від 23.04.2019 року протокол № 117 (Далі - Комісія з контролю) зазначено, що відповідно до розділу VIII Інструкції на розгляд Комісії з контролю були надані документи позивача (за №1 із чотирьох осіб), як особи, яка має право та надала згоду на отримання грошової компенсації за належне жиле приміщення та перебуває на квартирному обліку в Житомирському гарнізоні у зв`язку із чим, позивачу було відмовлено у виплаті грошової компенсації за належне жиле приміщення із направленням його справи на доопрацювання по черговості.
Позивач вважає Рішення Комісії про відмову у наданні йому грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення незаконним, таким, яке порушує його право на грошову компенсацію за належне для отримання жиле приміщення.
Позивач зазначав, що на час прийняття оскаржуваного рішення, він із складом сім`ї перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 , мав вислугу на військовій службі 22 роки, настала черга на отримання жилого приміщення, набув право на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, що підтверджено рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25.03.2019 року №4, затвердженим наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2019 року №371, листом військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2019 року №13-К-13, листом КЕВ м. Житомира від 19.07.2019 року №3103, витягом з протоколу засідання Комісії з контролю від 23.04.2019 року № 117 відповідно до яких позивача було внесено до списку осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення у Житомирському гарнізоні.
Вважає, що мав обґрунтовані законні підстави на виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, як форму реалізації свого права на житло.
На підставі зазначеного, просив про задоволення позову.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.12.2019 цивільну справу передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2020, головуючим суддею для розгляду даної цивільної справи, визначено суддю Оксюту Т.Г.
Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.02.2020 у справі відкрито спрощене позовне провадження.
17.03.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на наступне.
Представник відповідача зазначав, що згідно копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 07 лютого 1997 року № 25 (по стройовій частині) позивача виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і звільнено в запас ЗС України за пунктом 65. підпункт "З" (за власним бажанням) і направлено на військовий облік до Житомирського ОМВК м. Житомира.
Чинним законодавством встановлений вичерпний перелік підстав, при яких особа при звільненні з військової служби залишається на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Серед даного переліку, така підстава, як звільнення з військової служби за власним бажанням, відсутня, через що позивачу законно та правомірно відмовлено.
Також, представник відповідача зазначав, що Комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями від 23.04.2019 року №117 було обґрунтовано та з дотриманням вимог Закону прийнято рішення про відмову у виплаті грошової компенсації, як такому, що втратив відповідне право взагалі перебувати на квартирному обліку.
Вказував, що позивач перебуває на квартирному обліку в Житомирському гарнізоні з 20.02.1993 року із сім`єю у складі 3 осіб під номером 4. Черговість визначається виходячи з часу перебування військовослужбовця на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень). Враховуючи те, що попереду позивача на квартирному обліку перебувають інші особи, які мають рівнозначні пільги, надати позивачу грошову компенсацію раніше них немає законних підстав. В іншому разі відбудеться порушення прав трьох осіб, які потребують забезпечення житлом, а також порушення вимог ст. 24 Конституції України щодо рівності громадян перед законом.
Представник відповідача зазначав, що позивач звільнений з військової служби у запас за власним бажанням, в результаті чого втратив право на залишення на квартирному обліку, так як підставою для звільнення в запас було саме власне бажання, а не вислуга років, скорочення чисельності або штату. Позивач має вислугу років в календарному обчисленні 16 років та перебуває у черзі під номер 4, тому з метою виконання своїх завдань, а саме перевірки законності взяття та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, Комісією прийнято рішення щодо повернення документів (житлової справи) на доопрацювання.
Крім того, вказував, що позивач хибно вважає, неправильно розуміючи та рахуючи свою чергу під номером 1. Позивачем наданий Витяг зі Списку протоколу № 117 від 23.04.2019 перевірки дотримання вимог законодавства при нарахуванні грошової компенсації у Житомирському гарнізоні, який наданий лише для позивача, а тому, в ньому вказано номер 1, що не відповідає порядковому номеру в списку осіб, які потребують поліпшення житла, в якому позивач рахується під номером 4.
Також зазначав, що відповідно до довідки з Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.06.2019 № 1786, вислуга років позивача в календарному обчисленні становить 16 років 06 місяців 02 дні, а загальна вислуга років становить 22 років 01 місяць 03 дні. Умовами надання постійного житла (не службового) військовослужбовцю (в тому числі звільненому) чи грошової компенсації за нього, є наявність у такого військовослужбовця не менше 20 календарних роки (не пільгових, а календарних) вислуги на військовій службі, а для звільнених крім того, умовою є звільнення з військової служби за станом здоров`я, або за віком, або у зв`язку із скороченням чисельності або штату військовослужбовців.
Позивач звільнений з військової служби у запас за власним бажанням, має вислугу років в календарному обчислені 16 років та не перебуває першим у черзі осіб, які потребують поліпшення житлових умов, а тому не має права перебувати на такому обліку у військовій частині та не має права на отримання постійного житлового приміщення чи компенсації за нього. Таким чином, Комісія з контролю з метою виконання своїх завдань, прийняла законне рішення щодо повернення документів позивача (житлової справи) на доопрацювання.
Щодо виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10.03.2016 року у справі №295/11696/15-ц, представник відповідача зазначав, що це рішення не стосується питання правомірності залишення на квартирному обліку, оскільки предметом розгляду справи було незаконне переміщення в черзі на квартирному обліку ОСОБА_1 та членів його сім`ї. Питання щодо правомірності перебування на квартирному обліку позивача у військовій частини НОМЕР_1 у цій судовій справі не розглядалось.
На підставі зазначеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Від третьої особи у встановлений ухвалою строк письмові пояснення не надходили.
Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, учасники справи в судове засідання не викликались.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що позивач проходив військову службу у складі Збройних Сил України у військовій частині НОМЕР_2 на посаді начальника автомобільної служби, яка входить до складу військової частини НОМЕР_1 по 07.02.1997 року.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20.02.1993 року №4 позивач зарахований на квартирний облік до одержання житлового приміщення складом сім`ї три особи, що підтверджується витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20.02.1993 року.
На підставі Наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 07 лютого 1997 року № 25 (по стройовій частині), позивача виключено зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і звільнено в запас ЗС України за пунктом 65, підпункт "З" (за власним бажанням) і направлено на військовий облік до Житомирського ОМВК м. Житомира.
Так, спеціальний закон, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичних сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 21.05.1993 № 2011-XII (чинна редакція на момент звільнення позивача).
Згідно з ч.1 ст.12 вказаного Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсаціє за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найм) жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів вищевказаної статті, наказом Міністра оборони України від 03.02.1995 за №20 було затверджено Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України.
Пунктом 37 Положення у розділі 3 Забезпечення житлом військовослужбовців при звільненні з військової служби у запас чи відставку зазначено, що військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у військовій частині (у випадку її розформування - військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла.
Дія п.9 ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" безпосередньо пов`язується з тим, з яких саме підстав, зазначених у п.65 Положення про проходження військової служби та ч. 6 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 07.05.1996 № 2232- XII (чинна редакція на момент звільнення позивача) військовослужбовець звільнений у запас чи відставку.
Таким чином, зазначеною нормою закону встановлений вичерпний перелік підстав, за яких особа при звільненні з військової служби залишається на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Серед даного переліку, така підстава, як звільнення з військової служби за власним бажанням, відсутня, через що позивачу законно та правомірно відмовлено.
Аналогічні за змістом висновки щодо застосування зазначених норм права містяться в постанові Верховного суду від 06.06.2018 у справі № 752/5881/15-ц.
Крім того, Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена наказом Міністерством оборони України від 31.07.2018 №380 передбачено, що з метою здійснення контролю за організацією забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, наказом Міністерства оборони України утворюється комісія з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Комісія з контролю).
У Наказі про утворення Комісії з контролю визначається голова, заступник голови, секретар, члени комісії та порядок організації роботи Комісії з контролю. До складу комісії залучаються представники фінансової та юридичної служб апарату Міноборони, Головної інспекції Міністерства оборони України, ГКЕУ, Головного управління Військової служби правопорядку Збройних Сил України та інших підрозділів апарату Міноборони та Генерального штабу, а також представник Громадської ради при Міністерстві оборони України.
Голова Комісії з контролю здійснює керівництво діяльністю комісії.
До роботи Комісії з контролю можуть залучатися представники підрозділу з питань виявлення та запобігання корупції апарату Міноборони (з правом дорадчого голосу).
У засіданнях Комісії з контролю можуть брати участь представники громадськості за їх згодою, голови житлових комісій військових частин, голови об`єднаних житлових комісій.
Підготовку матеріалів на розгляд Комісії з контролю здійснює ГКЕУ.
Основними завданнями Комісії з контролю є: контроль за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями; контроль за правильністю призначення виплат військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; перевірка законності взяття та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.
Комісія з контролю відповідно до визначених завдань має право приймати рішення щодо: погодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про надання військовослужбовцям та членам їх сімей жилої площі для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення; погодження рішення житлової комісії військової частини про надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень; перегляду раніше прийнятих рішень Комісії з контролю.
У разі непогодження рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) Комісія з контролю повертає документи на доопрацювання із відповідним обґрунтуванням.
Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом, який підписується членами комісії, що були присутні на засіданні житлової комісії, та затверджується головою Комісії з контролю. Протоколи обліковуються та зберігаються в Головному квартирно-експлуатаційно управлінні Збройних Сил України у встановленому порядку.
Про результати роботи голова Комісії з контролю доповідає Міністру оборони України один раз на квартал.
Згідно протоколу засідання Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей № 117 від 23.04.2019 року був затверджений список громадян, які мають право та надано згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та перебувають на квартирному обліку у Житомирському гарнізоні з урахуванням пропозиції членів комісії - де зазначено що майору запасу ОСОБА_1 відмовлено у виплаті грошової компенсації.
Таким чином вбачається, що комісією з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей від 23.04.2019 року №117 було обґрунтовано та з дотриманням вимог закону прийнято рішення про відмову у виплаті грошової компенсації позивачу, як такому що втратив відповідне право перебувати на квартирному обліку.
З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на квартирному обліку в Житомирському гарнізоні з 20.02.1993 року із сім`єю у складі 3 осіб під номером 4.
Черговість визначається виходячи з часу перебування військовослужбовця на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень).
Таким чином, зважаючи на те, що попереду позивача на квартирному обліку перебувають інші особи, які мають рівнозначні пільги, надати йому грошову компенсацію раніше них немає законних підстав. В іншому разі відбудеться порушення прав 3 осіб, які потребують забезпечення житлом, а також до порушення вимог ст. 24 Конституції України щодо рівності громадян перед законом.
Відповідно до ч.1 ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади можуть діяти лише згідно з чинним законодавством, не перевищуючи своїх повноважень та не порушуючи прав інших осіб.
Позивачем до позовної заяви надано копію довідки з Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.06.2019 № 1786, з якої вбачається, що вислуга років в календарному обчисленні 16 років 06 місяців 02 дні, загальна вислуга років становить 22 років 01 місяць 03 дні.
Враховуючи те, що позивач звільнений з військової служби у запас за власним бажанням, в результаті чого втратив право на залишення на квартирному обліку, так як підставою для звільнення в запас було саме власне бажання, а не вислуга років, скорочення чисельності або штату; має вислугу років в календарному обчисленні 16 років та перебуває у черзі під номер 4, тому з метою виконання своїх завдань, а саме перевірки законності взяття та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, Комісією прийнято рішення щодо повернення документів (житлової справи) на доопрацювання.
Порядок надання грошової компенсації військовослужбовцям ЗСУ та членам їх сімей регулюються спеціальними нормативно-правовими актами, а саме: Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (надалі - Закон № 2011-ХІІ), постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081 «Про затвердження порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (надалі - Порядок № 1081), постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728 «Про затвердження порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення» (надалі - Порядок № 728) та Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (надалі - Інструкція № 380).
Зокрема Розділом VIII Інструкції № 380 встановлений порядок виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення.
Пунктом 1 Розділом VIII Інструкції № 380 передбачено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які перебувають на обліку, мають право отримати грошову компенсацію за належне їм для отримання житлове приміщення.
Згідно пункту 2 Розділу VIII Інструкції № 380 визначення і надання розміру грошової компенсації здійснюються відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728.
На підставі пункту 4 Розділу VIII Інструкції № 380 зазначено, що житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) інформують листом з повідомленням військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання житлових приміщень, про їх право на отримання грошової компенсації, її орієнтовний розмір та перелік документів, необхідних для її отримання, або надають таке повідомлення особисто під підпис.
Військовослужбовці та члени їх сімей за бажанням можуть особисто звернутися до житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) про отримання грошової компенсації та отримати інформацію про орієнтовний розмір компенсації і перелік документів, необхідних для її отримання.
Відповідно до пункту 5 Розділу VIII Інструкції № 380 передбачено, що для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовці та члени їх сімей подають до житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) документи, визначені в Порядку визначення розміру і надання грошової компенсації.
Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) розглядають надані документи протягом десяти робочих днів та приймають відповідне рішення про надання грошової компенсації.
Про прийняте рішення житлова комісія у п`ятиденний строк письмово інформує військовослужбовців та членів їх сімей.
Протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) затверджується наказом командира військової частини та з обліковою справою направляється до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.
Пунктом 6 Розділу VIII Інструкції № 380 передбачено, що на підставі отриманих документів у КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району розробляється список осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення у військовій частині, разом із розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення окремо на кожного військовослужбовця.
Пунктом 7 Розділу VIII Інструкції № 380 зазначено, що список виплати грошової компенсації, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
У відповідності до пункту 8 Розділу VIII Інструкції № 380 передбачено, що для розгляду Комісією з контролю Списків виплати грошової компенсації на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).
За результатами розгляду Списків виплати грошової компенсації, Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження виплати грошової компенсації; відмову в погодженні виплати грошової компенсації із зазначенням причини такої відмови.
Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.
Пунктом 9 Розділу VIII Інструкції № 380 ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Списки виплати грошової компенсації в Збройних Силах України та після затвердження Міністром оборони України направляє їх до військових частин, військових комісаріатів та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району для оформлення документів на перерахування коштів військовослужбовцям на їх особистий рахунок у банківській установі.
Військовослужбовець відкриває поточний рахунок в уповноваженому Міністерством фінансів України банку, через який здійснюються виплати заробітної плати (грошового забезпечення) працівникам (військовослужбовцям) та проводяться виплати соціальної допомоги.
Військова частина, військовий комісаріат, КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району інформує військовослужбовців та членів їх сімей щодо готовності до виплати грошової компенсації та її розміру.
Про виплату грошової компенсації КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом трьох робочих днів письмово повідомляє житлову комісію військової частини, яка на найближчому засіданні приймає рішення про зняття військовослужбовця з обліку.
Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) є підставою для видання наказу командира військової частини про отримання військовослужбовцем грошової компенсації та зняття з обліку.
Згідно пункту 11 Розділу VIII Інструкції № 380 для ведення обліку громадян, які отримали грошову компенсацію за належне їм для отримання жиле приміщення, в КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та ГКЕУ ведеться журнал обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які отримують грошову компенсацію за належне їм для отримання житлове приміщення.
Відповідно до п. 1.3. Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 р. № 34/5 (надалі Порядок № 34/5), державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його Конституції та законодавству України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів.
Відповідно до п.п. 4.6.1. п. 4.6 Порядку № 34/5 за результатами правової експертизи Міністерство юстиції України в межах установленого строку приймає одне з таких рішень, зокрема щодо державної реєстрації нормативно-правового акта. Таке рішення приймається, якщо нормативно-правовий акт відповідає Конституції, законодавству України, Конвенції, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та acquis communautaire, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, правилам нормопроектувальної техніки та правопису, і оформлюється наказом Міністерства юстиції України.
Таким чином, з наведеного вбачається, що Інструкція № 380, є нормативно-правовим актом, а не внутрішньовідомчим наказом, який пройшов держану реєстрацію, відповідає Конституції та законодавству України та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року за № 1020/32472.
Отже, позивач, пройшов процедуру, що зазначена у Інструкції № 380.
Однак вбачається, що з метою виконання свої завдань, Комісія з контролю здійснила перевірку законності взяття та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання та прийняла рішення щодо повернення документів на доопрацювання із відповідним обґрунтуванням (щодо порядку черговості).
Крім того, відповідно до абзацу 1 частини 1 статті 12 Закону № 2011-XII держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 728 «Про затвердження порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення».
Зокрема пунктом 1 Порядку № 728 передбачено, що цей Порядок установлює механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах, а у разі їх розформування у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення.
Пунктом 3 Порядку № 728 зазначено, що військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Пунктом 5 Порядку № 728 передбачено, що черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.
Відповідно до статті 43 Житлового кодексу УРСР (надалі ЖК УРСР) передбачено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Аналогічні правові позиції можна застосувати і до грошової компенсації.
Стаття 46 ЖК УРСР передбачає випадки надання житлових приміщень у позачерговому порядку. При позачерговому наданні житлових приміщень враховується існування певних виключних обставин, як правило, незалежних від волі особи, що зумовлюють її потребу в отриманні приміщенні громадянам.
Відповідно до абзацу 14 статті 46 ЖК УРСР громадяни, які мають право на позачергове одержання жилих приміщень, включаються до окремого списку.
З урахуванням того, що особа стає на квартирну чергу з моменту прийняття уповноваженим органом такого рішення, і час перебування на черзі визначається з моменту останнього зазначене спростовує доводи позивача, оскільки в загальні списки позивач став з 20.02.1993, а пільги на позачергові списки - відсутні, крім того існує ще позачергова черга.
У зв`язку із тим, що є військовослужбовці, які набули цю пільгу раніше, позивач не може отримати грошову компенсацію раніше за тих осіб які стоять у черзі перед позивачем, адже це порушить права інших військовослужбовців, які на таких умовах та в такому самому порядку перебувають у черзі та очікують коли черга дійде до них.
Крім того, вбачається, що позивач перебуває в черзі на отримання житла під номером 1. Позивачем наданий Витягом зі Списку протоколу № 117 від 23.04.2019 перевірки дотримання вимог законодавства при нарахуванні грошової компенсації у Житомирському гарнізоні, який наданий лише для позивача, а тому, в ньому вказано номер 1, що не відповідає порядковому номеру в списку осіб, які потребують поліпшення житла, в якому позивач рахується під номером 4, що підтверджується завіреною копією Витягу, яка міститься в матеріалах справи.
Вбачається, що позивачем до позовної заяви надано копія довідки з Пенсійного фонду України в Житомирській області від 05.06.2019 № 1786, в якій зазначено, що вислуга років в календарному обчисленні 16 років 06 місяців 02 дні, загальна вислуга років становить 22 років 01 місяць 03 дні.
Відповідно до ч. 4 п. 1 ст. 12 Закону № 2011-ХІІ в редакції на цей час, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Відповідно до ч. 9 ст. 12 Закону України № 2011 -XII в редакції на час звільнення позивача, офіцери, прапорщики, мічмани і військовослужбовці надстрокової служби, що мають вислугу не менше 20 років, при звільненні з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням чисельності або штату військовослужбовців, а також військовослужбовці, які стали інвалідами І чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули чи померли або пропали безвісти під час проходження служби, мають право на безплатне одержання в особисту власність жилого приміщення, яке вони займають в будинках державного житлового фонду.
Відповідно до Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року № 728, дія цього Порядку поширюються на: військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей; осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей; сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби; сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведення інших організаційних заходів.
Отже, умовами надання постійного житла (не службового) військовослужбовцю (в тому числі звільненому) чи грошової компенсації за нього, є наявність у такого військовослужбовця не менше 20 календарних років (не пільгових, а календарних) вислуги на військовій службі, а для звільнених крім того, умовою є звільнення з військової служби за станом здоров`я, або за віком, або у зв`язку із скороченням чисельності або штату військовослужбовців.
Такі умови не поширюються на військовослужбовців, які стали інвалідами І чи II групи та члени сімей військовослужбовців, які загинули чи померли або пропали безвісті під час проходження служби.
Враховуючи те, що позивач звільнений з військової служби у запас за власним бажанням, має вислугу років в календарному обчислені лише 16 років та не перебуває першим у черзі осіб, які потребують поліпшення житлових умов, він не має права перебувати на такому обліку у військовій частині та не має права на отримання постійного житлового приміщення чи компенсації за нього.
Таким чином, Комісія з контролю з метою виконання своїх завдань, в тому числі перевірки законності взяття та перебування на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, прийняла законне рішення щодо повернення документів позивача (житлової справи) на доопрацювання.
Щодо посилання позивача на виконання рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10.03.2016 року у справі № 295/11696/15-ц, вбачається, що це рішення не стосується питання правомірності залишення на квартирному обліку, оскільки предметом розгляду справи було незаконне переміщення в черзі на квартирному обліку ОСОБА_1 у членів його сім`ї, а питання щодо правомірності перебування на квартирному обліку ОСОБА_1 у військовій частини НОМЕР_1 у цій судовій справі не розглядалось.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зважаючи на зазначене, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено обставин на які він посилався при зверненні до суду з даним позовом, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними, а відтак, задоволенню не підлягають.
Керуючись Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», ст.ст. 43, 46 ЖК України, ст. 24 Конституції України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 83, 133, 141, 209-211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 280, 281, 282, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: військова частина НОМЕР_1 про визнання незаконним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя