УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

24 квітня 2020 рокуСправа №451/550/20
Провадження № 2/451/592/20

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

16 квітня 2020 року до Радехівського районного суду Львівської області за вх.№2638 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, яка розподілена судді Семенишин О.З.

Піддавши аналізу позовну заяву та додані матеріали справи №451/550/20 вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши позивачу час для усунення недоліків, виходячи з наступних міркувань.

Із змісту ч.4 ст.177 ЦПК України вбачається, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач до позовної заяви додав клопотання про звільнення його від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків його річного доходу, а також те, що він загалом перебуває в складному майновому стані.

Згідно з частинами 1, 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у поряду, визначеному законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI (із подальшими змінами та доповненнями) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч.2 цієї ж статті Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI (із подальшими змінами та доповненнями) суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Відповідно до пункту 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» доказами, які підтверджують майновий стан сторони можуть бути, наприклад довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, дані про наявність або відсутність нерухомого майна та транспортних засобів.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Так, оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26.07.2005, Рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland». Від 25.07.2005).

Таким чином, основною умовою для звільнення від сплати судового збору є тяжкий майновий стан особи, що звертається до суду, який вона повинна довести поданими письмовими доказами.

Позивачем до клопотання не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження свого незадовільного майнового стану, окрім копії трудової книжки, довідки №06-160/20 від 04.03.2020 року з Радехівської районної філії Львівського обласного центру зайнятості та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з яких можливо б було встановити дійсність тяжкого майнового стану позивача, тому його клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви до Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно є необґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене суддя робить висновки, що підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні, а тому в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Із змісту п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. №3674-VI (із подальшими змінами та доповненнями) вбачається, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що, враховуючи ціну позову, еквівалентно 1011,10 грн.

Враховуючи вказане, позивачу необхідно усунути недоліки позову, шляхом виконання вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом ч.3 ст.185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175,177,185,258-261, 353 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нововитківської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків, а саме:

- сплатити судовий збір у розмірі 1011 гривень 10 копійок та оригінал квитанції надати Радехівському районному суду Львівської області.

Сплатити судовий збір необхідно за такими реквізитами:

Отримувач УКу Радех. р/Радехівський р-н/22030101;

Код отримувача (ЄДРПОУ) 37976988;

Банк отримувача ГУДКСУ у Львівській області;

Код Банку (МФО) 899998;

Рахунок отримувача UA0013432;

Код платежу 22030101 Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://rh.lv.court.gov.ua/sud1317/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

СуддяСеменишин О. З.