РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
головуючого судді Кучиної Н.Г..
при секретарі судового засідання Добровчан К.Ю.,
з участю:
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -
ВСТАНОВИВ:
18 грудня 2019 року в провадження судді Рівненського міського суду Рівненської області Смолій Л.Д. надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

В обґрунтування позову позивач вказує, що вона народила від відповідача 29 грудня 2001 року дитину, ОСОБА_5 . На даний час ОСОБА_5 є повнолітнім, однак продовжує навчатися за денною формою в Національному університеті водного господарства та природокористування в інституті автоматики, кібернетики та обчислювальної техніки. Оскільки син навчається за денною формою, а тому не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач на даний час має постійне місце роботи, здоровий, працездатний. Враховуючи вказане, він має змогу сплачувати аліменти та утримувати повнолітнього сина та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29.12.2019 року і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягненню ним 23 років.
Ухвалою судді Смолій Л.Д. від 26 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 8 вересня 2020 року суддя ОСОБА_6 звільнена у відставку.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2020 року справа № 569/23069/19 розподілена судді Рівненського міського суду Рівненської області Кучиній Н.Г.

Ухвалою від 30 вересня 2020 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що його довіритель внаслідок ДТП отримав безліч травм і потребує тривалого лікування, що стверджується медичними документами. Крім того, його довіритель має на утриманні матір, яка потребує постійного лікування, що стверджується довідкою. Також зазначив, що сплачувати аліменти на період навчання своєму сину він не відмовляється, однак просив суд зменшити розмір частки аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання.
Заслухавши представника позивача та представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду від 25 червня 2010 року визнано батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача, ОСОБА_4 .
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є повнолітнім.
Згідно довідки № 22 від 28.11.2019 року, виданої директором ННІ АКОТ вбачається, що ОСОБА_5 навчається на 1-му курсі в Національному університеті водного господарства та природокористування в інституті автоматики, кібернетики та обчислювальної техніки на денній держбюджетній формі з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року.
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов"язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов"язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов"язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв"язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно ст. ст. 9,18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27 лютого 1991 року, № 780-ХІІ батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов"язок матері і батька це обов"язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов"язані піклуватися про здоров"я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов"язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Судом приймається до уваги те, що ОСОБА_5 навчається на денній формі навчання, факт потреби останнього у матеріальній допомозі є безумовним. Необхідність отримання належної освіти позбавляє ОСОБА_5 можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на власне утримання. Крім того, вказана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Пунктом 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Аналогічні правові позиції викладені також у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16, від 21 березня 2018 року у справі № 308/2268/16-ц (провадження № 61-9486св18), від 01 серпня 2018 року у справі № 539/2580/16-ц (провадження № 61-20377св18) від 12 вересня 2018 року у справі № 350/326/17-ц (провадження № 61-15310св18), від 10 жовтня 2018 року у справі № 216/3757/16-ц (провадження № 61-16217св18), від 05 грудня 2018 року у справі № 701/699/16-ц (провадження № 61-20608св18).
Позивач, звертаючись до суду із даним позовом зазначала, що самостійно надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, у зв`язку з навчанням не взмозі.
Суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи і відповідно має регулярний щомісячний дохід, що складає18422, 20 грн., що стверджується довідкою про доходи № 42 від 05.11.2020 року, а отже має можливість надавати допомогу повнолітньому сину.
Разом з тим, суд враховує, що з наданих суду документів, а саме: довідок про обставини травми № 1344/168 та № 1911 вбачається, що відповідач отримав в серпні 2014 року черепно-мозкову травму під час виконання бойового завдання в селищі Карбітне Донецької області, під час захоплення в полон російськими військовослужбовцями, а також отримав закритий багато уламковий перелом верхньої третини обох кісток правої гомілки зі зміщенням уламків, внаслідок ДТП, а відтак потребує тривалого лікування, у зв`язку з отриманими травмами та матеріальних витрат. Крім того, вищевикладене підтверджується виписними епікризами № 4328, 4626, 2024/245, 11011, 693, 1064, 495.
Разом з тим, суд враховує той факт, що обов`язок відповідача про сплаті аліментів на період навчання має визначений не тривалий термін, а саме до закінчення навчання, однак не більш як до досягнення 23 річного віку, а отже період відрахування аліментів з відповідача не є значно великим.
З урахуванням вищевказаних обставин та того факту, що обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків у рівних частинах, суд вважає за доцільне визначити аліменти на утримання сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/10 частки всіх видів заробітків (доходів) відповідача.
Суд вважає, що такий розмір аліментів на період навчання повнолітнього сина не призведе до суттєвого порушення майнового стану відповідача та буде справедливо визначеним розміром до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23 років.
Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , а тому з відповідача слід стягнути аліменти на період навчання повнолітнього сина у розмірі 1/10 частини всіх доходів щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років.
Приходячи до висновку про часткове задоволення позову, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 191 СК України якою визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому початок стягнення потрібно обраховувати з 18 грудня 2019 року.
Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 840,80 грн..
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/10 частки усіх видів заробітків (доходів) батька щомісячно, починаючи з 18 грудня 2019 року та до 30.06.2023 року, але не більше ніж до досягнення 23 років.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в дохід державного бюджету у розмірі 840,80 грн..
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Сторони по справі:
Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина