Справа № 212/6329/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 грудня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
26 серпня 2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 , в якому просила суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказала, що спірна квартира належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 липня 2020 року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_4 . Зазначила, що відповідач був зареєстрований в належній їй квартирі її померлою бабою, і самостійно зняти його з реєстрації у даній квартирі вона не може, оскільки необхідна заява останнього. Вказала, що відповідач ніколи не проживав у спірній квартирі, а лише значиться зареєстрованим в ній. Позивач самостійно сплачує вартість всіх комунальних послуг, тому вимушена звернутися з даним позовом до суду.
Ухвалою судді від 11 вересня 2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
07 жовтня 2020 року, 02 листопада 2020 року ухвалами суду, розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін.
23 листопада 2020 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.
Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи. Просив позовні вимоги задовольнити, суду пояснив, що позивач отримала спірну квартиру у спадщину, і після оформлення спадщини дізналася, що в належній їй квартирі зареєстрований відповідач. В подальшому з`ясувалося, що ОСОБА_3 був зареєстрований в квартирі її бабою за проханням іншої онуки, але відповідач жодного дня в квартирі не проживав.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляд справи суду не надав, в зв`язку з чим за згодою позивача судом розглянуто справу в заочному порядку.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона була сусідкою померлої ОСОБА_4 , знайома з померлою була з 80-х років. Пояснила, що відповідача ОСОБА_3 вона бачила двічі, востаннє 5-10 років тому. Коли бачила відповідача вдруге він кричав на бабусю позивачки та погрожував їй. Пояснила, що їй відомо про те, що відповідач був зареєстрований у квартирі позивачки померлою ОСОБА_4 за проханням іншої онуки, з якою він проживав, однак у спірній квартирі він не проживав жодного дня.
Суд, заслухавши свідка, позивача, представника позивача, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори Оксамитною Н.В. (а.с.5-6)
Як вбачається з довідки №9821 від 11 серпня 2020 року, виданої Відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, за адресою: АДРЕСА_2 , з 20 березня 2012 року зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7)
Відсутність відповідача у спірному житлі підтверджується актом від 11 серпня 2020 року, складеним мешканцями буд. АДРЕСА_3 та затвердженого головою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Заріччя 7-19», згідно якому відповідач ОСОБА_3 з січня 2015 року не проживає в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.8)
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Таким чином, враховуючи факт належності спірної квартири позивачу на праві особистої приватної власності, який є підтвердженим, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житлом, та право позивача, в силу ст. 150 ЖК України, як порушене, підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 840,80 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 137, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в сумі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем на заочне рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 .
Повний текст рішення складений та підписаний 21 грудня 2020 року.
Суддя: О. В. Колочко