Справа № 509/3390/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року. суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М., розглянувши матеріали позовної заяви в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи приватного нотаріуса Овідіопольського РНО Одеської області Мірошниченко Н.М. про встановлення юридичного факту та внесення змін до актового запису цивільного стану, -

ВСТАНОВИВ :

17 липня 2020 року, ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського райсуду Одеської області з вказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій просила суд, встановити юридичний факт, що вона є рідною донькою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та внести зміни до актового запису № 15 про її народження від 29.08.1957 р., а саме в графі «Власне ім`я» розділу «Відомості про матір» з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », в чому у їй було відмовлено висновком Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про внесення змін до актового запису.

Вважаю, що у відкритті провадження по даній справі слід відмовити з наступних підстав.

Частинами 1 та 2 статті 5 ЦПК України передбачено - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У відповідності зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Частиною 1 статті 186 ЦПК України передбачено суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Статтею 293 ЦПК України чітко визначений перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження, в якому відсутні підстави звернення до суду в порядку окремого провадження по справі про внесення змін до актового запису цивільного стану.

Одночасно з цим, ч. 3 ст. 315 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Як вбачається з ч. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та Судової практики ВСУ «Розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 р. та факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник разом із заявою про встановлення факту повинен подати до суду докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 293 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАСУ - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 2,7 частини 1 статті 4 КАСУ визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАСУ передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частина 3 статті 19 КАСУ встановлює - адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Вважаю, що вимоги заявниці про встановлення юридичного факту, що вона є рідною донькою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є похідними вимогами від вимог про внесення змін до актового запису № 15 про її народження від 29.08.1957 р., а саме в графі «Власне ім`я» розділу «Відомості про матір» з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », в чому у їй було відмовлено висновком Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про внесення змін до актового запису, які підлягають розглядові в порядку адміністративного судочинства і повинні розглядатися за нормами КАСУ, з огляду на те, що судовому розгляду в порядку ЦПК України вони не підлягають, у зв`язку з відмовою заявниці органом владних управлінських функцій Овідіопольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у внесенні змін до актового запису.

Таким чином, вказані вимоги заяви ОСОБА_1 про встановлення родинних відносин в даному випадку можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження лише після в рішення питання в порядку КАСУ вимог щодо внесення змін до актового запису про народження заявниці від 29.08.1957 р., враховуючи, що її родинні відносини ніким не оспорюються і не є предметом спору, з урахуванням чого, вимоги заяви стосуються саме внесення змін до актового запису цивільного стану (свідоцтва про народження) в частині імені її матері, та повинні розглядатися за нормами КАСУ в порядку оскарження дій (бездіяльності) з приводу відмови заявниці суб`єктом владних повноважень (виконавчого органу) ВДРАЦС або їхнього рішення щодо відмови заявниці у внесенні змін до актового запису про народження дитини, і відповідно судовому розгляду в порядку ЦПК України не підлягають.

Керуючись ст.ст. 186 ЦПК України, ст.ст. 2,4,19 КАСУ, суд, -

УХВАЛИВ :

Відмовити у відкритті провадження в порядку окремого провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи приватного нотаріуса Овідіопольського РНО Одеської області Мірошниченко Н.М. про встановлення юридичного факту та внесення змін до актового запису цивільного стану, роз`яснивши позивачці, що розгляд вказаних вимог належить розглядати за нормами КАСУ в порядку адміністративного судочинства окружним адміністративним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 15-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.М. Гандзій