КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________
Справа № 22-ц-вп/824/364/2020
У Х В А Л А

27 квітня 2020 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Рейнарт І.М., вивчивши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

встановив:

14 квітня 2020 року до Київського апеляційного суду надійшла вищезазначена цивільна справа з ухвалою судді Троїцького районного суду Луганської області від 2 березня 2020 року про передачу цивільної справи до Київського апеляційного суду для визначення підсудності відповідно до вимог ст. 31 ЦПК України та ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Передаючи вищезазначену позовну заяву для визначення підсудності, суддя Троїцького районного суду Луганської області виходив з того, що відповідач зареєстрований в АР Крим, тому відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України дана позовна заява не підсудна Троїцькому районному суду Луганської області, а позивачем не надано належних доказів у підтвердження того, що на її утриманні знаходяться малолітні діти.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Враховуючи ліквідацію Апеляційного суду міста Києва та створення Київського апеляційного суду в апеляційному окрузі, що включає Київську область і місто Київ, з місцезнаходженням у місті Києві, вважаю, що дане питання відноситься до компетенції Київського апеляційного суду.

Вивчивши надані матеріали, вважаю, що у визначенні підсудності необхідно відмовити, виходячи з наступного.

З позовної заяви вбачається, що звертаючись до Троїцького районного суду Луганської області з даним позовом за своїм зареєстрованим місцем проживання, позивач посилалася на те, що їх спільні з відповідачем діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.

Згідно ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Отже, нормами процесуального права передбачено право пред`явлення позову про розірвання шлюбу за зареєстрованим місцем проживання або перебування позивача, якщо

на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти.

До позовної заяви додані копії свідоцтв про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, діти учасників справи є малолітніми.

Форма та зміст позовної заяви визначена у статті 175 ЦПК України, яка не передбачає обов`язку позивача додавати до позовної заяви докази у підтвердження зареєстрованого свого місця проживання та місця проживання її малолітніх дітей.

У разі наявності сумнівів наявності у позивача права подавати позов до суду за своїм зареєстрованим місцем проживання, суддя повинен був залишити позовну заяву без руху та встановити позивачу строк для надання документів у підтвердження проживання малолітніх дітей разом з нею.

Без вчинення вказаних процесуальних дій, суд порушив права позивача на розгляд його судової справи за його зареєстрованим місцем проживання.

Враховуючи викладене, вважаю, що підстав для визначення підсудності даної справи відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» не встановлено.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суддя

ухвалив:

відмовити Троїцькому районному суду Луганської області у визначенні підсудності розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей відповідному суду міста Києва.

Матеріали справи повернути до Троїцького районного суду Луганської області для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя