Долинський районний суд Кіровоградської області
Справа № 388/1603/19
УХВАЛА

Іменем України

29.01.2020 рокум. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Поліщук Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду в м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення та передачі ключів від замків вхідних дверей квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення та передачі ключів від замків вхідних дверей квартири.

При здійсненні підготовчого провадження у справі представником позивачки у цій справі є ОСОБА_3 , який діє за довіреністю та не має статусу адвоката, а тому виникло питання щодо можливості його участі як представника у такій справі.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у цій справі, дослідивши матеріали справи, дійшов до такого висновку.

У пп. 11 п. 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що представництво відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 та ст. 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції з 1 січня 2019 року.

У ст. 8 Конституції України встановлено, що Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції і повинні відповідати їй. Норми Конституції є нормами прямої дії.

Отже, з 1 січня 2019 представництво у суді першої інстанції у провадженнях, розпочатих після 30 вересня 2016 року, має здійснюватися адвокатом. При цьому підписання та/або подання позовної заяви є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Частинами 4, 6 ст. 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, справи, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справи, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не можуть бути малозначними або визнані судом такими.

Згідно з ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1 - 5 цієї частини.

Відповідно до ст. 276 ЦПК України клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній. Таке клопотання має стосуватися розгляду в порядку спрощеного позовного провадження всієї справи і не може стосуватися лише певної частини позовних вимог, інакше суд не приймає його до розгляду, про що зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Враховуючи предмет та підставу цього позову, ця справа не має ознак малозначної, а також не визнавалась малозначною судом, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження згідно з положеннями ст. 276 ЦПК України не подавалось, відповідно розгляд справи призначено у загальному позовному провадженні.

Оскільки представником позивача у цій справі є ОСОБА_3 , який не є адвокатом чи законним представником, а діє за довіреністю від 28 січня 2020 року, відповідно у допуску його як представника до участі у цій справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 59, 60, 181, 189, 274 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у допуску ОСОБА_3 як представника позивачки до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні власністю шляхом вселення та передачі ключів від замків вхідних дверей квартири.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. М. Баранський