Справа №601/738/20
Провадження № 2/601/361/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2020 року Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Коротич І.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження в залі суду в місті Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременецької міської ради про стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом в суд до Кременецької міської ради про стягнення моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень.

З позовної заяви вбачається, що позивач є співвласником житлового будинку АДРЕСА_1 , разом із своєю дружиною ОСОБА_2 . За даним житловим будинком, згідно технічного паспорта від 04.04.1997 року, було закріплено земельну ділянку 715 кв. м. Рішенням виконавчого комітету № 130 від 25 травня 2000 року позивачу надано в постійне користування 696 кв.м.(0.0696 га) для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

29 липня 1993 року рішенням виконкому Кременецької міської ради № 236 ПП «Релакс» було надано дозвіл на тимчасове встановлення торгового кіоску в місті Кременці по вулиці Дубенська, однак земельна ділянка у власність чи постійне користування не виділялась.

16 листопада 1998 року між Кременецькою міською радою та ПП «Релакс» було укладено договір оренди земельної ділянки, на якій розміщений тимчасовий кіоск, терміном на один рік. В подальшому договір оренди не продовжувався. 16 грудня 1998 року ПП «Релакс» продало ОСОБА_3 даний кіоск. При купівлі кіоску ОСОБА_3 не набув жодних прав на земельну ділянку під кіоском, оскільки будь-якого рішення про надання йому земельної ділянки в користування чи у власність не приймалось. Після прийняття у 2000 році рішення виконкомом Кременецької міської ради за № 130 про виділення позивачу в постійне користування земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд площею 0.0696 га по АДРЕСА_1 .

11 червня 2001 року ОСОБА_3 уклав з позивачем договір оренди земельної ділянки площею 1071 кв.м., для розміщення торгівельного кіоску терміном на один рік, який в подальшому не продовжувався. В грудні 2009 року ОСОБА_3 звернувся із заявами до Кременецької міської ради з проханням на розробку проекту землеустрою, щодо відведення йому земельної ділянки в оренду під кіоск.

Рішенням Кременецької міської ради за № 2166 «Про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 Дубенська № АДРЕСА_1 », рішенням № 2167 від 17.12.2009 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 » та рішенням № 2395 від 11.02.2010 року «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФО-П ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 » без згоди позивача та його дружини, як постійних землекористувачів, було вилучено 0.0026 га землі. Однак, рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2010 року, дані рішення Кременецької міської ради були скасовані. Таким чином, тимчасовий кіоск ОСОБА_3 знаходиться на земельній ділянці позивача, без законних підстав.

Право власності чи право користування земельною ділянкою, на якій розміщений кіоск, не перейшло до ОСОБА_3 після купівлі кіоску, оскільки тимчасовий металевий кіоск не є об`єктом нерухомості. Крім того, попередній власник металевого кіоску ПП «Релакс» 16 жовтня 1998 року уклав з Кременецькою міською радою договір оренди земельної ділянки під кіоском терміном на один рік. В подальшому договір не оскаржувався.

Фактично з 2003 року ОСОБА_3 використовує земельну ділянки для розміщення та експлуатації торгівельного кіоску без правовстановлюючих документів на землекористування. Рішенням п`ятої сесії шостого скликання Кременецької міської ради за № 187 від 04 лютого 2011 року ОСОБА_3 відмовлено в оформленні права власності на нерухоме майно МАФ «Софія» по АДРЕСА_3 в АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 05 квітня 2011 року ОСОБА_3 відмовлено у визнанні права власності на торгівельний об`єкт «Софія», що розташований по АДРЕСА_1 , як на об`єкт нерухомості.

Постановою Львівського апеляційного Господарського суду від 01 червня 2011 року рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.04.2011 року у справі № 12/15/5022-249/2011 залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 червня 2011 року було зобов`язано ОСОБА_3 за власний рахунок забрати з земельної ділянки позивача, що знаходиться по АДРЕСА_1 , торговельний кіоск і дане рішення було залишене без зміни ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 25 серпня 201l року.

Однак, з метою унеможливлення примусового виконання рішення суду про винесення кіоску за межі спірної земельної ділянки, ОСОБА_3 було проведено відчуження даного торгового кіоску, шляхом укладення 22 серпня 2012 року договору купівлі-продажу з ОСОБА_4 . Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 травня 2013 року було задоволено позов позивача до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язано ОСОБА_5 не чинити позивачу перешкод в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та за власний рахунок знести переносний металевий кіоск. Ухвалою колегії суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Тернопільської області від 18 липня 2013 року, апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 28 травня 2013 року залишено без змін.

Однак, з метою унеможливлення примусового виконання рішення суду про винесення кіоску за межі спірної земельної ділянки, ОСОБА_5 25 січня 2013 року уклала договір купівлі-продажу даного торгового кіоску з ОСОБА_6 .

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2019 року зобов`язано ОСОБА_7 не чинити позивачу перешкод в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , шляхом знесення за власний рахунок тимчасового торгового кіоску придбаного нею по договору купівлі-продажу 25 січня 2013 року.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 25 квітня 2019 року рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 01 лютого 2019 року залишено без зміни, а апеляційні скарги ОСОБА_6 та Кременецької міської Ради залишені без задоволення.

Не дивлячись на те, що Кременецькій міській раді достовірно було відомо про всі вищевказані судові рішення, які в силу статті 18 ЦПК України є обов`язковими для виконання усіма державними органами влади і органами місцевого самоврядування, міська рада продовжувала приймати безпідставні та незаконні рішення стосовно відмови позивачу у надані дозволу на розробку технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі площею 0.0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 , та винесення рішень про укладення договорів сервітутного (обмеженого) землекористування з власниками незаконно встановленого кіоску і укладення таких договорів.

Так, зокрема, рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 2166 від 17 грудня 2009 року надано дозвіл ОСОБА_3 на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки по АДРЕСА_1 , та того ж дня рішенням № 2167 було відхилено заяву позивача про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки 0.0696 га для обслуговування житлового буднику по АДРЕСА_1 . Рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 2395 від 11 лютого 2010 року надано дозвіл ОСОБА_3 на розробку проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду по АДРЕСА_1 .

Всі вищевказані рішення були скасовані постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2010 року, яка вступила в законну силу 16 грудня 2011 року. Цією ж постановою відмовлено ОСОБА_3 в позові до Кременецької міської ради Тернопільської області про визнання недійсним рішення виконкому Кременецької міської ради Тернопільської області № 130 від 25 травня 2000 року «Про надання в постійне користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 » за безпідставністю та недоведеністю позовних вимог.

Рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 2098 від 09 квітня 2013 року позивачу та його дружині ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0.0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд по АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що на частину вказаної земельної ділянки рішенням Кременецької міської ради шостого скликання двадцять третьої сесії № 1700 від 02 жовтня 2012 року, надано дозвіл ФО-П ОСОБА_5 на виготовлення проекту із землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 0.0025 га в оренду для обслуговування МАФ «Софія» по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 18 лютого 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 червня 2014 року визнано незаконним та скасовано рішення двадцять третьої сесії шостого скликання Кременецької міської ради № 1700 від 02 жовтня 2012 року «Про розгляд заяви ФОП ОСОБА_5 », яким надано дозвіл ОСОБА_5 на розробку проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки площею 0,0021 га в оренду терміном на 25 років для обслуговування МАФ «Софія», для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , за рахунок земель, не наданих у власність або постійне користування в межах населеного пункту, забудовані землі, в тому числі землі змішаного користування та визнано незаконним та скасовано рішення двадцять восьмої сесії шостого скликання Кременецької міської ради № 2098 від 09 квітня 2013 року про відмову позивачу та ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 2912 від 04 квітня 2014 року надано дозвіл ОСОБА_6 на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 2966 від 04 квітня 2014 року відмовлено позивачу та ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 3325 від 30 вересня 2014 року повторно відмовлено позивачу та ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2014 року, залишеною в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року - скасовано рішення Кременецької міської ради Тернопільської області № 2912 від 04 квітня 2014 року про надання дозволу ОСОБА_6 на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 , скасовано рішення Кременецької міської ради Тернопільської області № 2966 від 04 квітня 2014 року про відмову позивачу та ОСОБА_2 , у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0.0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , та скасовано рішення Кременецької міської ради Тернопільської області № 3325 від 30 вересня 2014 року про повторну відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Рішенням п`ятої сесії сьомого скликання Кременецької міської ради № 1330 від 11.05.2017 року, ФОП ОСОБА_6 було надано дозвіл на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки, площею 0,0025 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія», з метою здійснення підприємницької діяльності, строком на одинадцять місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі.

На підставі вказаного рішення між ФОП ОСОБА_6 та Кременецькою міською радою 08.06.2017 року був укладений договір сервітутного (обмеженого) використання зазначеної земельної ділянки за № 239-03.

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року, залишеним в силі постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 березня 2020 року, визнано незаконним дії двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Кременецької міської ради при прийняті рішення № 1330 від 11 травня 2017 року про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФОП ОСОБА_6 , скасовано рішення Кременецької міської ради № 1330 від 11 травня 2017 року про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФОП ОСОБА_6 , площею 0.0025 га. по АДРЕСА_1 , для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія», з метою здійснення підприємницької діяльності строком на 11 місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі, та визнано недійсним договір № 239-03 сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки від 08 червня 2017 року між Кременецькою міською радою та ФОП ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 0,0025 га., яка розташована по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 3260 від 14 червня 2019 року надано дозвіл позивачу та гр. ОСОБА_2 на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0.0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 за рахунок забудованих земель, в тому числі під житловою забудовою одно та двоповерховою (з метою подальшої передачі у спільну сумісну власність).

У встановленому законом порядку, позивач звернувся до землевпорядного підприємства, яке має відповідну ліцензію, для оформлення технічної документації із землеустрою. Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» Тернопільської регіональної філії було розроблено вищевказану технічну документацію. В процесі виготовлення даної технічної документації було виготовлено кадастровий план земельної ділянки площею 0.0696 га по АДРЕСА_1 з присвоєнням кадастрового № :02:001:0370, з винесенням меж в натурі, та встановленням межових знаків. Даний кадастровий план погоджено міським головою міста Кременець. Актом від 08.07.2019 року межові знаки було передано на відповідальне зберігання позивачу та його дружині ОСОБА_2 19.07.2019 року дана земельна ділянка площею 0.0696 га по АДРЕСА_1 була зареєстрована у Державному земельному кадастрі.

Однак, заява позивача про затвердження виготовленої технічної документації на земельну ділянку 0.0696 га по АДРЕСА_1 , не була задоволена та рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 3470 від 23 вересня 2019 року позивачу та гр. ОСОБА_2 відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0.0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , за рахунок забудованих земель в т.ч. під житловою забудовою одно та двоповерховою (з метою подальшої передачі у спільну сумісну власність).

Продовжуючи свою незаконну та протиправну діяльність Кременецька міська рада Тернопільської області 12 лютого 2020 року винесла рішення № 3835, яким надано дозвіл гр. ОСОБА_6 на встановлення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 та укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 для обслуговування існуючої тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності площею 0,0025 га, строком на одинадцять місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі.

Позивач звертає увагу на те, що він 06 квітня 2017 року подав заяву до Кременецької міської ради Тернопільської області, в якій застеріг керівництво Кременецької міської ради Тернопільської області від вчинення будь-яких незаконних дій стосовно порушення його права землекористування земельною ділянкою 0.0696 га по АДРЕСА_1 (в т.ч. укладення договорів сервітутного землекористування).

Такими незаконними та протиправними діями протягом тривалого часу Кременецька міська рада Тернопільської області при винесені вищевказаних незаконних рішень, які були скасовані судами, спричинила позивачу значну моральну шкоду, яка полягає в тривалих душевних стражданнях більше десяти років), значних затрат часу та зусиль на відновлення права землекористування, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, ступеня зниження престижу, ділової репутації та інших негативних наслідків. З урахуванням тривалості вищенаведених обставин завдану моральну шкоду позивач оцінює в 100 000 (сто тисяч) гривень.

Позивач просить суд стягнути з відповідача Кременецької міської ради в його користь моральну шкоду в розмірі 100 000 (сто тисяч) гривень та понесені позивачем судові витрати, а саме: 2102 (дві тисячі сто дві) гривні - сплаченого судового збору; 6000 (шість тисяч) гривень - оплата правової допомоги.

21 квітня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник відповідача Кременецької міської ради, у встановлений судом строк, на адресу суду надіслав відзив, згідно якого позовні вимоги не визнає, з наступних підстав. В квітні 1997 року був інший порядок закріплення земельної ділянки. Згідно статтей 23 та 24 ЗК України (в редакції від 18 грудня 1990 року), право власності або право постійного користування землею посвідчувалось державними актами, які видавались і реєструвались сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформлялось договором. Тому, на підставі зазначеного позивачем, право на користування земельною ділянкою з 04.04.1997 року в нього не виникло.Не виникло це право в позивача і згідно рішення виконавчого комітету Кременецької міської ради від 25.05.2000 № 130, згідно якого надано у користування сім`ї ОСОБА_8 земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 , площею 0,0696 га. Проте, вказане рішення ОСОБА_8 не було реалізоване: границі землекористування не змінено, межі в натурі не встановлено. Окрім того, з набранням законної сили Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року, який набув чинності 12 червня 1997 року (пункт 12 Перехідних положень) пунктом 34 частини 1 статті 26 вказаного Закону встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин. Тому на день прийняття рішення міськвиконкому № 130 від 25 травня 2000 року, прийняття рішень із земельних питань були виключною компетенцією міської ради, а не виконавчого комітету. Відтак, рішення міськвиконкому, яке прийняте поза межами його компетенції, не породжує будь-яких прав для позивача. Зокрема, саме прийняття рішення не надає права постійного користування позивачам на спірну земельну ділянку. Підтвердженням того є відсутність у позивача витягу з реєстру речових прав на спірну земельну ділянку, а також відсутність в реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень будь-якої інформації про право користування чи власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 . А оскільки, відповідно до статті 83 ЗК України, у комунальній власності міста перебувають усі землі в межах міста Кременець, крім земельних ділянок приватної та державної власності, оскільки ОСОБА_8 право власності чи користування на земельну ділянку по АДРЕСА_1 не набуте, її власником на даний час залишається Кременецька міська рада.

При зверненні гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 в Кременецьку міську раду з клопотанням про виготовлення документації на земельну ділянку, з метою не порушення прав позивача та його дружини на реалізацію їх права на отримання земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування житлового будинку, що перебуває у їхній власності, рішенням сесії № 3260 від 14 червня 2019 року надано дозвіл гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 на виготовлення документації на земельну ділянку. Однак, пунктом 2 рішення рекомендовано заявникам виготовити документацію із врахуванням зазначеного в мотивувальній частині рішення та фактичного користування земельною ділянкою, зокрема з врахуванням рішення сесії Кременецької міської ради сьомого скликання № 2242 від 26 квітня 2018 року «Про затвердження детального плану території для комерційної діяльності по АДРЕСА_2 Дубенська в місті Кременець», яким затверджено детальний план території по АДРЕСА_3 місті Кременець, із зміною цільового призначення. При виготовленні технічної документації в кадастровий план земельної ділянки по АДРЕСА_1 було включено земельну ділянку земель житлової і громадської забудови комерційного призначення.

В силу статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення органу місцевого самоврядування, прийняті в межах його компетенції, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Саме тому, технічна документація на земельну ділянку позивачем мала б бути виготовлена з врахуванням рішення сесії № 2242 від 26 квітня 2018 року «Про затвердження детального плану території для комерційної діяльності по вулиці Дубенська в місті Кременець. Крім того, позивач не звертався в Кременецьку міську раду з клопотанням про погодження меж земельної ділянки із суміжними землекористувачами, однак враховуючи той факт, що межі земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 не визначені, саме при погодженні межових знаків між позивачем і Кременецькою міською радою було б встановлено суперечність технічної документації на земельну ділянку вищезазначеному рішенню сесії.

Враховуючи, що станом на момент подачі позову, Кременецька міська рада являється власником спірної земельної ділянки, в позивача відсутні будь-які документи, які відповідно до законодавства підтверджують право користування чи право власності на земельну ділянку. Кременецька міська рада має право нею розпоряджатись. Тим більше, що на даний час цільове використання спірної земельної ділянки не суперечить фактичному використанню.

Представник відповідача вважає, що Кременецька міська рада, з врахуванням вищезазначеного, не завдала моральної шкоди позивачу. Позивачем не надані докази моральних і фізичних страждань, змін стану здоров`я, наявність будь-яких інших істотних змін у його життєвих стосунках. Просить в позові відмовити. Позивач надав відповідь на відзив у якому к рім іншого зазначив, що орган місцевого самоврядування повинен відшкодувати йому шкоду в силу статей 1173,1174 ЦК України. Неправомірними діями відповідача завдана моральна шкода, що полягає в неможливості понад 20 років узаконити своє право власності на спірну земельну ділянку. Весь цей час він звертається до суду про оскарження рішень відповідача, втратив душевний спокій та рівновагу, оскільки бере участь у судових засіданнях, не може займатися спокійно своїми справами.

У заперечення х відповідач просить відмовити в позові посилаючись на те, що позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди, не додано доказів. Також вважає, що тривалі судові засідання відбувалися і з вини позивача. Ним вчасно не було реалізовано рішення виконкому кременецької міської ради від 25.05.2000 року №130, границі земельної ділянки не змінені та не встановлені.

Суд, дослідивши надані позивачем та відповідачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення зі слідуючих міркувань.

Згідно технічного паспорта від 04.04.1997 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 . За даним житловим будинком закріплено земельну ділянку 715 кв. м.

Рішенням виконавчого комітету № 130 від 25 травня 2000 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано в постійне користування 696 кв.м.(0.0696 га) для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

З заяв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 26 березня 2013 року та 23 вересня 2014 року, адресованих голові Кременецької міської ради ОСОБА_9 слідує, що вони просять Кременецьку міську раду на сесії міської ради винести рішення про виготовлення нової технічної документації, для приватизації земельної ділянки, згідно вказаних розмірів.

06 квітня 2017 року ОСОБА_1 було подано заяву до Кременецької міської Ради Тернопільської області у якій він застеріг керівництво Кременецької міської ради Тернопільської області від вчинення будь-яких незаконних дій стосовно порушення його права землекористування земельною ділянкою 0.0696 га по АДРЕСА_1 (в т.ч. укладення договорів сервітутного землекористування).

Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2010 року, визнано нечинними: рішення Кременецької міської ради за № 2166 від 17 грудня 2009 року «Про надання дозволу на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 »; рішення № 2167 від 17 грудня 2009 року «Про розгляд заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 »; рішення № 2395 від 11 лютого 2010 року «Про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФО-П ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 ».

Рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 2098 від 09 квітня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0.0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд по АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що на частину вказаної земельної ділянки рішенням Кременецької міської ради шостого скликання двадцять третьої сесії № 1700 від 02 жовтня 2012 року, надано дозвіл ФО-П ОСОБА_5 на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0.0025 га в оренду для обслуговування МАФ «Софія» по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 2966 від 04 квітня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04 червня 2014 року касаційну скаргу Кременецької міської ради відхилено. Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 18 лютого 2014 року залишено без змін.

Рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 3325 від 30 вересня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Постановою Кременецького районного суду Тернопільської області від 22 жовтня 2014 року, залишеною в силі ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2015 року, скасовано рішення Кременецької міської ради Тернопільської області № 2912 від 04 квітня 2014 року про надання дозволу ОСОБА_6 на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 , скасовано рішення Кременецької міської Ради Тернопільської області № 2966 від 04 квітня 2014 року про відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0.0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 та скасовано рішення Кременецької міської ради Тернопільської області № 3325 від 30 вересня 2014 року про повторну відмову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Рішенням п`ятої сесії сьомого скликання Кременецької міської ради № 1330 від 11.05.2017 року ФОП ОСОБА_6 було надано дозвіл на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки, площею 0,0025 га,яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія», з метою здійснення підприємницької діяльності , строком на одинадцять місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі.

Рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 3260 від 14 червня 2019 року надано дозвіл ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 на розроблення технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0.0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 за рахунок забудованих земель в т.ч. під житловою забудовою одно та двоповерховою (з метою подальшої передачі у спільну сумісну власність).

Рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 3470 від 23 вересня 2019 року ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 0.0696 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 за рахунок забудованих земель в т.ч. під житловою забудовою одно та двоповерховою (з метою подальшої передачі у спільну сумісну власність).

Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 15 листопада 2019 року, залишеним в силі постановою Тернопільського апеляційного суду від 04 березня 2020 року, визнано незаконним дії двадцять п`ятої сесії сьомого скликання Кременецької міської ради при прийняті рішення № 1330 від 11 травня 2017 року про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФОП ОСОБА_6 , скасовано рішення Кременецької міської ради № 1330 від 11 травня 2017 року про надання дозволу на укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки ФОП ОСОБА_6 площею 0.0025 га. по АДРЕСА_1 , для обслуговування тимчасової споруди МАФ «Софія», з метою здійснення підприємницької діяльності строком на 11 місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі та визнано недійсним договір № 239-03 сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки від 08 червня 2017 року між Кременецькою міською радою та ФОП ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 0,0025 га, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Рішенням Кременецької міської ради Тернопільської області № 3835 від 12 лютого 2020 року, надано дозвіл гр. ОСОБА_6 на встановлення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 та укладення договору сервітутного (обмеженого) використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 , для обслуговування існуючої тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності площею 0,0025 га, строком на одинадцять місяців та ставкою плати за сервітутне використання земельної ділянки 12% нормативної грошової оцінки землі.

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 вбачається, що 19 липня 2019 року земельна ділянка 0.0696 га по АДРЕСА_1 була зареєстрована ОСОБА_1 у Державному земельному кадастрі, з присвоєнням кадастрового № :02:001:0370 з винесенням меж в натурі, та встановленням межових знаків.

Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» Тернопільської регіональної філії розроблено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 02.01 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Актом прийомки-передачі межових знаків на зберігання від 08.07.2019 року межові знаки було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування, матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно із статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У випадку відшкодування моральної шкоди на підставі статті 1173 ЦК України, незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.

Відповідно до частини першої статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Наведена норма є спеціальною, тобто у ній передбачені особливості відшкодування шкоди, які відрізняють її від загальних правил деліктної відповідальності.

До таких особливостей відноситься: суб`єктний склад завдавачів шкоди, завдання шкоди при здійсненні владно-адміністративних повноважень органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим та органів місцевого самоврядування.

Якщо шкода завдається не у сфері владно-адміністративних відносин, а у господарський або технічній діяльності органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування, вона відшкодовується не за правилами статті 1173 ЦК України, а на загальних підставах (стаття 1166 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суду слід встановити: наявність заподіяної позивачу шкоди, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням відповідача. При цьому кожна із вказаних обставин повинна бути підтверджена належними та допустимими доказами.

Даний висновок наведений в постанові Верховного Суду від 30.10.2019 року справа № 607/15134/18.

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства, моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 не доведено факт заподіяння йому саме моральної шкоди, що полягає в фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи внаслідок порушення норм Конституції України, наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями Кременецької міської ради та наслідками, зазначеними ним у позові.

В судовому засіданні встановлено факт невідповідності низки рішень Кременецької міської ради чинному законодавству. Однак, вказана обставина не може бути єдиною й безумовною підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди, оскільки доведенню підлягають не лише факт порушення, але і факт завдання такими діями чи бездіяльністю моральної шкоди. Позивач належних та допустимих доказів спричинення йому моральної шкоди, внаслідок протиправних рішень Кременецької міської ради, які згодом були скасовані, а також причинно-наслідкового зв`язку між ними суду не надав. Рішеннями судів поновлені порушені права позивача.

Крім того, рішеннями судів, які додані позивачем не встановлено факту нанесення ОСОБА_1 рішеннями Кременецької міської ради, які в подальшому були скасовані судами, матеріальної шкоди.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, щодо відмови ОСОБА_1 в даному позові.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 23, 1166, 1167, 1173, 1174 ЦК України, статтями 4, 9, 81, 206, 211, 247, 263-265, 268, 272-273,354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Кременецької міської ради про стягнення з Кременецької міської ради в користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Кременецька міська рада, юридична адреса: місто Кременець, вулиця Шевченка, 67, Тернопільської області, .

Повний текст рішення виготовлено 10 липня 2020 року.

Головуючий: