Справа № 212/8156/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехти Р.В., за участі секретаря судового засідання Колісник К.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

24 вересня 2019 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» звернулось до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення заборгованості, просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за житлово-комунальні послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з 01.03.2016 по 31.08.2019 року в сумі 4356,70 гривень, яка складається з послуг управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі - 3532,44 грн., суму індексу інфляції - 644,02 гривень, 3% річних 180,24 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідно до договору від 21.12.2012 року ТОВ «Житлокомцентр» визначено виконавцем послуг з управління будинком та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкових території, багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , з 01.04.2013 року по теперішній час. В період з 01.03.2016 р. по 31.08.2019 р. ТОВ «Житлокомцентр» надавав послуги, але відповідачі не в повному обсязі проводили оплату, в результаті чого утворилась заборгованість, станом на 01.09.2019 року в сумі 4356,70 гривень, яка складається з послуг управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в сумі - 3532,44 гривень, суму індексу інфляції - 644,02 гривень, 3% річних 180,24 гривень, а також судові витрати. Відповідачі зареєстровані за місцем проживання за адресою: квартира АДРЕСА_2 , а співвідповідач ОСОБА_1 є власником квартири, а тому разом вони є споживачами житлово-комунальних послуг за даною адресою та несуть зобов`язання по оплаті цих послуг. У зв`язку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідачів вказану суму заборгованості та судові витрати, сплачений при подачі позову до суду, судовий збір.

04 грудня 2019 року ухвалено рішення (заочне). Ухвалою суду від 20 березня 2020 року, рішення (заочне) скасовано, справу призначено до судового розгляду. Відповідачі не скористалися своїм правом щодо оформлення відзиву. Письмовий відзив на позовну заяву відсутній.

07 липня 2020 року до суду надійшла від адвоката Жука Віктора Вікторовича як представника ОСОБА_1 , заява про застосування строків позовної давності , в якій зазначив, що він позов не визнає, сума заборгованості визначена не вірно, нарахована поза межами позовної давності, самовільно відняті сплачені суми які не зараховані на поточний період, а віднесені на погашення боргу минулих років , просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити в його задоволені повністю.

09 вересня 2020 року до суду від ТОВ «Житлокомцентр» надійшло заперечення на заяву відповідачів, в якій викладено що заявлені вимоги відповідають періоду позовної давності, оскільки строк переривався подією, а саме зверненням із заявою про видачу судового наказу та видачею судового наказу, який був скасований за заявою відповідачів. Також вказує, що часткову оплату здійснену відповідачами зараховував за призначенням платежу, а у разі відсутності призначення на погашення боргу в хронологічному порядку відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник позивача ОСОБА_3 до початку розгляду справи надала суду заяву про розгляд справи 22 грудня 2020 року без її участі.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились , про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідачів - ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд справи 22 грудня 2020 року без його участі.

У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів, за відсутності відповідачів.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Вивчивши надані суду докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за такими підставами.

Під час розгляду справи судом встановлено, що ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» на підставі договору, укладеного 21 грудня 2012 року між ним та Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради міста Кривого Рогу, визначено управителем та виконавцем послуг з утримання будинком, спорудою або групою будинків та прибудинкової території у Жовтневому районі м. Кривого Рогу (об`єкт № 4), до складу якого входить, по акту приймання передачі передано, будинок АДРЕСА_1 . Згідно додаткової угоди від 11.11.2013 року до вказаного договору, термін його дії з 01.04.2013 року - безстроково.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно 22.08.2019 року ОСОБА_1 набув 20.08.2004 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 , на підставі Договору купівлі-продажу, ВВЕ № 546830 від 17.08.2004 р.

Розпорядженням голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації № Р-223/0/3-16 від 19 травня 2016 року в місті Кривий вулиця Кремлівська перейменовано вулиця Січеславська .

Відповідно до виписки з фінансового особового рахунку № НОМЕР_1 від 17.09.2019 року відповідачі зареєстровані за місцем проживання та проживають за адресою : АДРЕСА_2 , що не заперечується сторонами.

У період часу з 01.03.2016 року до 31.08.2019 року ТОВ «Житлокомцентр» надавались послуги з управління та послуг з утримання будинків і прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 , а саме з послуги з прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування внутнішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення, і зливової каналізації, послугами з дератизації, дезінсекції, обслуговування димовентиляційних каналів; поточний ремонт конструктивних елементів будинку, та інших послуг, підтверджених інформацією про щомісячні витрати на послуги з утримання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та передбачених Рішенням Криворізької міської ради №415 від 14.12.2011 року, Рішенням Криворізької міської Ради № 181 від 12.04.2017 року, та споживачам послуг нараховувались витрати по житловій послузі.

Представником відповідача не заперечується сам факт надання ТОВ «Житлокомцентр» зазначених послуг будинку АДРЕСА_1 , а також розмір нарахованих витрат по послугам з управління та утриманню будинку.

Однак відповідачі не сплачували своєчасно та в повному обсязі кошти за вказані послуги, унаслідок чого в них виникла заборгованість за послуги ТОВ «Житлокомцентр» з 01.03.2016 р. по 31.08.2019 р. в сумі 3 532,44 гривень, яка складається з послуг управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що підтверджується розрахунками та довідкою.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до вимог ст. 10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року власники зобов`язані брати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно займаної площі.

Вимогами ст. 68 Житлового кодексу України встановлено, що члени сімї власника житлового будинку чи квартири, які проживають разом з ним у будинку чи квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні власником, якщо при вселенні не було іншої угоди про порядок користування.

Згідно ст. 160 Житлового кодексу України члени сімї наймача, які проживають у будинку чи квартирі, що належать громадянинові на праві власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму.

Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язанням.

Статтею 66 ЖК України закріплено, плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України строки оплати встановлено -щомісячно.

Відносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, управителем, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, оплата житло-комунальних послуг проводиться споживачем у строки встановлені договором або законом.

Статтею 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року передбачений обов`язок споживача здійснювати оплату житлово-комунальних послуг щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені договором.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, передбачено, що послуга з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відноситься до житлової послуги, в розумінні ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року послуга з управління багатоквартирним будинком, до якої входить послуга з утримання будинку є житловою послугою.

Враховуючи, що між позивачем та відповідачами договір про надання житлово-комунальних послуг не укладався, правовідносини між сторонами по справі регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» та нормами Цивільного, Житлового кодексів України.

Відповідно до чинного законодавства відповідачі повинні щомісячно сплачувати за послуги з управління та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, а також комунальні послуги.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Вказане відповідає, правовій позиції Верховного Суду України у спорі про стягнення заборгованості за оплату послуг з утримання будинку та прибудинкової території № 6-59цс13 від 30 жовтня 2013 року, та у справі № 6-2951цс15 від 20.04.2016 року.

Виникла заборгованість за період з 01.03.2016 року по 31.08.2019 року з послуги управління та з утримання багатоквартирним будинком і прибудинкової території всього в сумі 3 532,44 грн., обґрунтована належним чином, відповідачами не спростовано.

Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі №6-59цс13.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку;

Ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-8 від 09.11.2017 року визначено, що споживач це - фізична або юридична особа, яка є власником нерухомого майна або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу.

Суд враховує те, що відповідачі разом володіють та користуються квартирою АДРЕСА_2 , кожен з них не має відокремленого особового рахунку, кожен з них не має відокремленого фінансового рахунку для сплати житлово-комунальних послуг, що свідчить про неподільність зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, а тому вони повинні нести солідарний обов`язок зі сплати житлово-комунальних послуг, індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до вимог ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно вимог ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Дослідивши та перевіривши матеріали справи, надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів для задоволення вимог, а саме стягнення солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_2 заборгованості за послуги з управління та утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в період з 01.03.2016 по 31.08.2019 року в сумі 3532,44 грн.

Крім того, статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У позовній заяві позивач вказав, що, окрім повернення боргу за надані ним послуги, відповідачі мають сплатити позивачеві три проценти річних й інфляційні втрати та надав розрахунок, згідно з яким нарахував три проценти річних й інфляційні втрати за період прострочення з березня 2019 року по серпень 2019 року . Відповідачі не заперечували щодо вірності розрахунків та правильності нарахованих сум.

Таким чином, з огляду на ст. 625 ЦК України з відповідачів підлягають також стягненню сума індексу інфляції в розмірі 644,02 грн. та 3% річних в розмірі 180,24 грн.

Стосовно клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про застосування строку позовної давності до пред`явлених ТОВ «Житлокомцентр» вимог про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги суд зазначає наступне.

У статті 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судовий наказ відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України, є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

25 березня 2019 року ТОВ «Житлокомцентр» подав до суду заяву про видачу наказу про стягнення з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.03.2016 року по 28.02.2019 у розмірі 6525,71 грн., суми індексу інфляції 1143,88 грн., 3% річних в сумі 284,19 грн.

09 квітня 2019 року за заявою ТОВ «Житлокомцентр» Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості.

Ухвалою цього ж суду від 25 липня 2019 року зазначений судовий наказ скасовано.

24 вересня 2019 року позивач звернувся до суду із даним позовом.

Судовий захист права кредитора (виконавця послуг) на стягнення грошових коштів можна реалізувати як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу, як особливої форми судового рішення. Тому подання кредитором (виконавцем послуг) заяви про видачу судового наказу в порядку свідчить про, переривання перебігу позовної давності. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року № 6-931цс15.

З огляду на те, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, вони на вимогу позивача повинні сплатити інфляційні втрати в розмірі 644,02 грн. та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 180,24 грн.

Доводи представника відповідача щодо невірності зарахування платежів та визначення невірної суми боргу не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн., також підлягає стягненню з Відповідачів у рівних частинах на користь Позивача, у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 - 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово - комунальні послуги, задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР: НОМЕР_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП : НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою : АДРЕСА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР», заборгованість з управління та утримання будинків і споруд та прибуткових територій за адресою: АДРЕСА_2 , за період з 01.03.2016 року по 31.08.2019 року в сумі 3 532 гривень 44 копійки, індекс інфляції - 644 гривні 02 копійки та три відсотки річних в сумі 180 гривень 24 копійки, всього 4356 (чотири тисячі триста п`ятдесят шість) гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР: НОМЕР_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП : НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою : АДРЕСА_2 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі по 960 гривні 50 копійок з кожного окремо.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів.

Суддя: Р. В. Дехта