Справа № 301/631/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2020 р.

Іршавський районний суд

Закарпатської області

в складі:

головуючого - судді Золотар М.М.

при секретарі - Бобіта Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іршава справу за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд з заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Посилається на те, що у провадженні Іршавського районного суду знаходилася справа за поданням державного виконавця Іршавського районного відділу Державної виконавчої служби ІТУЮ у Закарпатській області Горзов І.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

Ухвалою Іршавського районного суду від 06.03.2017 року подання Іршавського районного відділу Державної виконавчої служби про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено.

Обмежуючи у праві виїзду за межі України, суд виходив з того, що на виконанні у Іршавському районному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження №52290021 з примусового виконання постанови №308/6979/16-п від 27.07.2016 року, виданого Ужгородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 1080669,13 гривень; боржником не здійснювалось будь-яке погашення заборгованості на користь стягувача; державним виконавцем було встановлено, що майно боржника на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості не виявлено. Суд посилався на те, що незастосування заходів щодо забезпечення виконання виконавчого документу може унеможливити його виконання, а також ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення.

Обмеження у праві виїзду за межі України ніяким чином не може вплинути на можливість погасити заборгованість, оскільки ОСОБА_1 не може виїхати на заробітки за кордон. Оскільки виїзд ОСОБА_1 ніяк не може вплинути на його матеріальне становище та не може дати йому можливість виплатити борги, то тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке уже триває близько трьох років, є не забезпеченням виконання обов`язків по погашенню заборгованості, а своєрідним катуванням.

Таким чином, заборона виїзду за кордон України позбавляє права ОСОБА_1 працювати та мати можливість погасити заборгованість.

Докази, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 має намір ухилитися від виконання рішення суду шляхом залишення території України, відсутні.

Утім визначення поняття «ухилення» Закон України «Про виконавче провадження» прямо не розкриває. Відповідно до Нового словника української мови у 4-х томах 1998 року видавництва, вбачається, що в сучасній українській мові слово ухилення тлумачиться наступним чином: відступати, відхилятися, вивертатися; намагатися не робити чого-небудь, не брати участі у чомусь, уникати; навмисно не давати відповіді на запитання, говорити щось інше

Тобто, з погляду етимології словосполучення ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у ч.5ст.6 «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дїі чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Одночасно це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Проте особа, що має невиконанні зобов`язання не може вважатися винною в ухиленні, поки не доведено протилежного.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з відповідним поданням є посилання виконавця саме на наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу у добровільному порядку (самостійне невиконання боржником зобов`язання протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження).

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

ОСОБА_1 прагне погасити заборгованість, тобто ніяким чином не ухиляється від виконання зобов`язання, а навпаки прагне працювати, тобто ухилення боржника не вбачається.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а подав заяву про розгляд справи в його відсутності.

Заінтересована особа державний виконавець Іршавського районного відділу Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засіданні не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, тому справу розглянуто у його відсутності.

Вивчивши заяву та матеріали, додані до неї, суд вважає, що її слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що ухвалою Іршавського районного суду від 06.03.2017 року подання Іршавського районного відділу Державної виконавчої служби про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено ( а. с. 9-11).

Своє рішення суд мотивував, що на виконанні у Іршавському районному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження №52290021 з примусового виконання постанови №308/6979/16-п від 27.07.2016 року, виданого Ужгородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 1080669,13 гривень; боржником не здійснювалось будь-яке погашення заборгованості на користь стягувача; державним виконавцем було встановлено, що майно боржника на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості не виявлено. Суд посилався на те, що незастосування заходів щодо забезпечення виконання виконавчого документу може унеможливити його виконання, а також ОСОБА_1 ухиляється від виконання судового рішення.

Обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 більше трьох ркоів не вплинуло на погашення ним заборгованості. Натомість згаданим рішенням він позбавлений можливості у виїзду за кордон на заробітки, що у свою чергу позбавляє його можливості погасити борг.

Таким чином, заборона виїзду за кордон України позбавляє права ОСОБА_1 працювати та мати можливість погасити заборгованість.

Докази, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1 має намір ухилитися від виконання рішення суду шляхом залишення території України, відсутні.

Згідно до ч.5 ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасово обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно положень п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Суд вважає, що ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) вжите у п. 5 ч.1 ст.6 «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» означає діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків у зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення до суду з відповідним поданням є посилання виконавця саме на наявність статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу у добровільному порядку (самостійне невиконання боржником зобов`язання протягом строку, вказаного державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження).

При цьому під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд розуміє будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наявність майна, грошових коштів) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що тимчасове обмеження у виїзді боржника ОСОБА_1 за кордон слід скасувати.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ч. ч. 5-7 ст. 441 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, п. 5 ч. 1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , встановлене ухвалою Іршавського районного суду від 06 березня 2017 року шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань за виконавчим провадженням.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Головуючий: М.М. Золотар