18.12.2020 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/1160/20
Провадження № 2-н/533/51/20
УХВАЛА

18 грудня 2020 року селище Козельщина

Суддя Козельщинського районного суду Полтавської області Оксенюк М. М., розглянувши заяву заявника ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Відродження» невиплаченої орендної плати (заборгованості) по договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В

17.12.2020 року до Козельщинського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана заява про видачу судового наказу про стягнення невиплаченої орендної плати (заборгованості) по договору оренди земельної ділянки в сумі 18 050,49 грн, яка складається з наступного: основний борг 8 573,23 грн, інфляційні нарахування 1 556,00 грн, пеня 7 160,93 грн, 3% річних -760,33 грн.

На обгрунтування заяви заявником зазначено, що згідно договору оренди земельної ділянки від 02 липня 2004 року за № 85 та додаткової угоди земельна ділянка, загальною площею 5,57 га з кадастровим номером :00:001:0623, що розташована на території Оленівської сільської ради Козельщинського району була передана ОСОБА_2 в оренду Приватно - орендному сільськогосподарському підприємству (ПОСП) « Відродження». Термін дії договору до 31 грудня 2017 року.

04.10.2017 року та 02.02.2018 року ОСОБА_2 направлено вимогу до ПОСП « Відродження» щодо сплати заборгованості, яка виникла за період користування земельної ділянки тобто за 2017 рік.

Згідно із Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11.08.2020 року, після смерті ОСОБА_2 право власності на вищезазначену земельну ділянку набула ОСОБА_1 .

18.09.2020 року заявником було направлено до ПОСП «Відродження» рекомендований лист з вимогою сплатити заборгованість, однак відповіді на лист вона не отримала.

Станом на 15 грудня 2020 року основний борг складає в сумі 8 573,23 грн, інфляційні нарахування за період часу з 01.01.2018 року по 15.12.2020 року в сумі 1 556,00 грн, пеня за період часу з 01.01.2018 року по 15.12.2020 року в сумі 7 160,93 грн, 3% річних за період часу з 01.01.2018 року по 15.12.2020 року в сумі -760,33 грн.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього кодексу.

Питання відмови у видачі судового наказу регулюється ст. 165 ЦПК України.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Як вбачається з матеріалів доданих до заяви заявником ОСОБА_1 остання не є стороною договірних відносин щодо договору оренди вищезазначеної землі тобто не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Крім цього, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

За змістом роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», при розгляді заяви про видачу судового наказу має ураховуватися, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Згідно ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог щодо стягнення неустойки (штрафу, пені).

З доданих розрахунків до заяви заявником ОСОБА_1 вбачається, що остання прохає стягнути пеню за період часу з 01.01.2018 року по 15.12.2020 року в сумі 7 160.93 грн,

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суддя вважає за необхідно відмовити заявнику у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків; відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої ст. 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.27, 162, 165, 166, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Відродження» невиплаченої орендної плати (заборгованості) по договору оренди земельної ділянки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Козельщинський районний суд.

Суддя М.М.Оксенюк