Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3110/20 Головуючий у 1-й інст. Драч Ю.І.
Категорія 44 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Борисюка Р.М.

Шевчук А.М.

при секретарі Бірюченко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №296/3110/20

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про стягнення моральної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Корольовського районого суду м.Житомира від 19 жовтня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Драча Ю.І. у м.Житомир,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області моральної шкоди в розмірі 20000 000грн. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2018 року у справі № 0640/3385/18 частково задоволено його позов. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, оформлену листом № Г-5657/0-3163/0/22-18 від 08.06.2018, в наданні йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у користування для сінокосіння земельної ділянки за кадастровим номером :04:000:0284 площею 7,0811 га, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області за клопотанням від 03.05.2018. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, спричинених неправомірними діями відповідача, необхідності витрачати час та зусилля на звернення до юристів та судових органів для усунення незаконних перешкод зі сторони відповідача, порушення звичайного способу життя, сильному психологічному стресі, погіршенні в зв`язку з цим стосунків з односельчанами, з членами сім`ї.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 19 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і постановити нове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача зазнав сильного психологічного стресу, відчував постійне напруження під час судового розгляду, що призвело до погіршення відносин з односельчанами, негативно позначилось на сімейних відносинах.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 року у справі №0640/3385/18 частково задоволено позов. Визнано протиправною оформлену листом №Г-5657/0-3163/0/22-18 від 08.06.2018 відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у користування для сінокосіння земельної ділянки за кадастровим номером :04:000:0284 площею 7,0811 га, яка розташована на території Брусилівського району Житомирської області за клопотанням від 03.05.2018.

Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області не видало за клопотанням ОСОБА_1 від 03.05.2018 належно оформлений наказ, а відповіло на звернення листом, чим допустило протиправну бездіяльність.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст.1174 ЦК України).

Як роз`яснено у пунктах 3,5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів (ч.2 ст.23 ЦК України). Страждання - це емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання.

Порушення прав людини суб`єктом владних повноважень завжди викликає негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання, які заподіюють моральну шкоду.

Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що бездіяльність Головного управління Держгеокадастру при розгляді клопотання вплинула на нього настільки істотно, що його негативні емоції досягли рівня страждання і спричинили моральну шкоду.

За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про необґрунтованість позову. Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, арішення Корольовського районного суду м. Житомира від 19 жовтня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: