Справа №: 343/2358/19
Провадження №: 2/0343/136/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Андрусіва І. М.

секретаря судового засідання Оленяк С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу 343/2358/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.,

за участю: представника позивача- адвоката Кажука В.Б.,

позивача- ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

позивачка, звернувшись до суду з даним позовом, просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Покласти на відповідача судові витрати, а саме за надання правничої допомоги адвокатом.

Підставою зверення до суду є те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, не бере участі у їх вихованні, не цікавиться фізичним та духовним розвитком. Син часто хворіє, позивачка змушена періодично знаходитись з ним у лікувальному закладі, на що потрібні значні кошти. Станом на час звернення до суду власних доходів не має, оскільки ніде не працює, допомагають батьки, але цього не достатньо. Їй відомо, що чоловік періодично їздить на сезонні роботи до Республіки Чехія та має заробітки на території України, що вказує про його можливість допомагати дітям.

Вони проживають окремо близько 11 місяців, відповідач сина не бачив взагалі.

Протягом тривалого часу відповідач коштів на утримання дітей не надає, не займається їхнім вихованням, матеріально не допомагає та ухиляється від своїх обов"язків. Він є молодим чоловіком, інших утриманців не має, а тому може і зобов"язаний утримувати своїх дітей. З наведених підстав позов просить задовольнити.

Відповідно до ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.11.2019 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Відповідачу запропоновано подати відзив на позов в строк до п"ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

16.12.2019 відповідач направив відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що саме позивачка обмежила його в участі по вихованні та догляді за дітьми. Він, в міру можливостей, перераховує кошти на ім"я ОСОБА_1 на утримання дітей, про що свідчать копії квитанцій. Оскільки позивачка отримує на дітей щомісячну допомогу та виплати при народженні дитини, а тому її матеріальне становище значно краще, ніж його. Також зазначив, що він проживає у житловому будинку своєї матері, отримує нерегулярний, мінливий дохід. До складу його сім"ї входить бабуся, яка є літнього віку та потребує стороннього догляду. Він, на час подачі відзиву, знаходився на амбулаторному лікуванні в м. Рахів. У пошуку роботи в Рахівській районній філії Закарпатського обласного центру зайнятості не перебуває. Виходячи з наведених підстав, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Не заперечує щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн на кожну дитину щомісячно.

Відповідно до ухвали Долинського районного суду від 23.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивачка та адвокат позов підтримали повністю, покликаючись на викладені в ньому обставини, просили його задовольнити. Позивачка не погодилась на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки згідно з Сімейним кодексом України, визначення способу стягнення аліментів є правом того з батьків, разом з яким проживають діти. У захворювання відповідача не вірить, оскільки їй відомо, що він часто виїжджає за кордон на роботу, достовірність довідки ставить під сумнів, оскільки його близькі родичі працюють в амбулаторії м. Рахів.

Відповідач в судове засідання не з"явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позов просить задовольнити частково з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення адвоката та позивачки, дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного вистновку.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов"язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім"я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року № 789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 згаданої вище Конвенціїї ООН, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов"язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.3).

Під час спільного життя у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась дочка ОСОБА_3 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_4 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серій НОМЕР_1 від 11.07.2017 та НОМЕР_2 від 22.04.2019 (а.с.4,5).

Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, розом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу Укераїни при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ніде не працює, власних доходів не має. Здійснює догляд за дітьми.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач матеріально допомагав ОСОБА_1 утримувати малолітніх дітей, зокрема надсилав кошти на її ім"я в період з лютого- вересня 2019 року (а.с.37-39), а тому доводи позивачки про те, що батько самоусунувся від виконання своїх обов"язків щодо матеріального забезпечення дітей, суд відхиляє.

Суд встановив, що відповідач перебував на амбулаторному лікуванні (а.с. 33).

ОСОБА_2 у відзиві вказав про те, що він проживає у житловому будинку його матері, до його складу сім"ї входить і бабуся Гафія, яка потребує стороннього догляду (а.с. 30) проте даних, які б вказували, що саме він здійснює догляд за бабусею, матеріали справи не містять. Натомість з поданої довідки про склад сім"ї та акта обстеження умов проживання відповідача вбачається, що, окрім бабусі, він проживає з матір"ю, дядьком, тіткою (а.с. 35, 36), які теж можуть здійснювати догляд за літньою бабусею

Як зазначив у відзиві ОСОБА_2 , він отримував нерегулярний та мінливий дохід по тимчасовій найманій прації , який являвся його єдиним доходом та заробітком, в той же час згідно з довідкою Рахівської районної філї Закарпатського обласного центру зайнятості від 02.12.2019, відповідач не звертався у філію для пошуку підходящої роботи (а.с. 34).

З матеріалів справи, зокрема з виписок з історії хвороби №1581 та з медичної карти №9755 Боднара ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що він неодноразово лікувався амбулаторно та стаціонарно у Долинській ЦРЛ та потребує "Д"спостереження дільничого педіатра, імунолога та генетика (а.с.6, 7).

З даних довідок про реєстрацію місця проживання особи та про склад сім"ї від 05.11.2019 вбачається, що ОСОБА_1 та її двоє малолітніх дітей проживають по АДРЕСА_1 з батьком, який є головою домогосподарства, та матір"ю (а.с.8, 9).

З приводу твердження відповідача про те, що він має мінливаий нерегулярний дохід, а тому розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі, суд не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, саме отримувач аліментів, з яким проживає дитина, самостійно обирає спосіб їх стягнення.

Згідно з частинами 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття (частини 1, 2, 3 ст. 183 цього Кодексу).

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, матеріальне становище сторін, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків.

В рішенні Європейського суду від 27.11.1992 року справі "Олсон проти Швеції" зазначається "що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Також, особлива увага повинна приділятися найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю, мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст.8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (Рішення Європейського суду від 07.08.1996 у справі "Йохансен проти Норвегії").

Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, розміру прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років, яка з 01.01.2020 становить 1779 грн, матеріального становища дітей, дохід яких складається із суми, що періодично перераховув батько (востаннє 05.09.2019) близько 1000 грн на 1 дитину, та суми, яку мати отримує як щомісячну державну допомогу в розмірі близько 1000 грн на 1 дитину, суд вважає, що діти для гармонійного розвитку потребують більше коштів на своє утримання, а тому позов підлягає до задоволеннн.

Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано договір, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Кажуком В.Б. від 07.11.2019 з переліком послуг (а.с. 12), копію ордера на надання правової допомоги серії ІФ 080801 (а.с 13), квитанцію №69 від 07.11.2019 на суму1700 грн (а.с. 14), акт виконаних адвокатом робіт від 08.11.2019 з детальним описом наданих послуг (а.с. 15).

Таким чином, сума, витрачена на професійну правничу допомогу адвокатом у розмірі 1700 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_1 , що узгоджується з ч. 2 п. 1 ст. 141 ЦПК України.

Окрім цього, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає також стягненню 840,80 грн судового збору.

На підставі ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ст.ст. 141, 182, 183 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 141, 265, 268 п.6, 282, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13 листопада і до досягнення ними повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1700,00 грн за надання правничої допомоги.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 840,80 грн судового збору .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя Долинського районного суду І.М. Андрусів

Повне судове рішення складено 03.02.2020