Провадження № 2-з/461/19/20
У Х В А Л А

21.12.2020 м.Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до його пред`явлення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м.Львова із заявою про забезпечення позову до його пред`явлення. Зазначає, що має намір звернутися до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Інвест Хаус», Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тараса Володимировича, Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко Івана Павловича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що 07.10.2020 року приватним виконавцем Голяченко І.П. відкрито виконавче провадження №63249643. 01.12.2020 року вищевказаним виконавцем було передано автомобіль заявника марки Mitsubishi модель L200, 2007 р.в., номер кузова VIN НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору на зберігання до ДП «Сетам», який на підставі акту було прийнято приймальником Філії ДП «Сетам» м.Києва та Київської області ОСОБА_2 , що підтверджується актом від 01.11.2020 року. Згідно інформації, що міститься на офіційному сайті інтернет сторінки setam.net, вищевказаний автомобіль виставлено на торги. Невжиття негайно заходів забезпечення позову, зробить неможливим або істотно ускладнить захист та відновлення права, порушеного внаслідок незаконного вчинення виконавчого напису, оспорення якого є предметом позову, який заявник має намір подати.

Оскільки предмет і підстави позову, який заявник має намір подати до суду стосуються оспорення та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса, просить суд забезпечити даний позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 15.06.2020 р., вчиненого приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Т.В., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» заборгованості у розмірі 1185430, 28 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Тому розгляд заяви про забезпечення позову проводиться без виклику учасників справи.

Суд, дослідивши заяву та надані до неї матеріали, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Співмірність у застосуванні заходів забезпечення позову передбачає дотримання судом такого балансу інтересів сторін, що виключає як надмірні негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову для приватних прав та інтересів відповідача, так і негативні наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів для прав та інтересів позивача, пов`язаних із публічними інтересами правосуддя, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує те, що заявник не довів намірів відповідача безпідставно позбавити позивача права власності, або чинити перешкоди у виконанні рішення суду. Заявником не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, не вказано відомостей що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, оскільки позивач не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову, суд вважає вимогу про забезпечення позову безпідставною, необґрунтованою та передчасною, тому відмовляє у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.149-153, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.Є.Радченко