ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3016/20
провадження № 2/753/4637/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецька О.Р.,

при секретарі - Григораш Н.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадженняу відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання відмови у поверненні коштів, списаних неналежним платником неправомірною та про зобов`язання повернути списані кошти та пеню

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання відмови у поверненні коштів, списаних неналежним платником неправомірною та про зобов`язання повернути списані кошти та пеню. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.07.2016 р. між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського вкладу на вимогу № НОМЕР_1 , згідно з яким було видано платіжну картку. Зазначає, що 17.01.2019 р. о 10 год. 49 хв. їй зателефонував співробітник банку, який повідомив, що банком були ідентифіковані спроби шахрайського списання коштів з картки. Згодом позивач виявила, що з її рахунку було здійснено дві транзакції по списанню її коштів на загальну суму 2 000 грн. 17.01.2020 р. позивач звернулась до відповідача із заявою про зарахування списаної суми на свій рахунок, однак банк відмовив повертати вказані кошти. Таку відмову позивач вважає неправомірною, у зв`язку із чим вона звернулась до суду з даним позовом, та уточнивши позовні вимоги просить: визнати відмову АТ «Банк Кредит Дніпро» щодо повернення коштів, списаних неналежним платником з її картки неправомірною; зобов`язати відповідача повернути їй кошти в сумі 2 000 грн. та пеню 248 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.02.2020 р. відкрито провадження у даній справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

13.04.2019 р. від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в кому він просив відмовити в задоволенні позову, з огляду на наступне. 17.01.2020 р. через мережу Інтернет за допомогою платіжної системи EASYPAY здійснено дві операції по рахунку позивача за допомогою її банківської картки на загальну суму 2 000 грн. Операції були здійснені успішно з введенням реквізитів картки: 16-ти значного номеру на лицевому боці карти, терміну дії карти та CVV-2 коду на зворотному боці карти. Зазначає, що жодних підстав вважати, що операція здійснюється не володільцем картки у банку не було. Втім, оцінивши, що такі операції не властиві для даного клієнта, враховуючи, що операції можуть бути здійснені не за бажанням клієнта, банк призупинив подальші операції за карткою до з`ясування обставин із власником рахунку. Враховуючи, що проведення операцій за допомогою банківської картки через мережу Інтернет без введення реквізитів карти неможливо, саме на позивача покладено обов`язок нерозголошення інформації за рахунком в результаті використання клієнтом паролів, ПІН-кодів, CVV-кодів, як і обов`язок повідомлення банку в разі втрати , викрадення платіжної картки та розголошення.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з вищезазначених підстав та просила задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що на території України запроваджено карантин.

Оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права, зокрема, на подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи, що сторонами відповідних клопотань не заявлено, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

20.07.2016 р. між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та ОСОБА_1 було укладено /заяву про оформлення вкладу на вимогу/договір банківського вкладу на вимогу № НОМЕР_1 , згідно з яким позивачу було видано платіжну картку № 4211 1307 0036 4476. (а.с.7)

Підписанням цієї заяви про оформлення вкладу на вимогу позивач повністю та безумовно прийняв пропозицію банку укласти Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів - фізичних осіб в АТ «Банк Кредит Дніпро» (далі - УДБО) на умовах визначених в УДБО.

Як вбачається із матеріалів справи, 17.01.2020 р. о 01 год. 36 хв. та 01 год. 38 хв. через мережу Інтернет за допомогою платіжної системи EASYPAY здійснено дві операції по рахунку позивача за допомогою її банківської картки на загальну суму 2 000 грн.

17.01.2020 р. о 10 год. 49 хв. позивачу зателефонував співробітник банку, який повідомив, що банком були ідентифіковані спроби шахрайського списання коштів з картки.

17.01.2020 р. позивач звернулась до АТ «Банк Кредит Дніпро» із заявою, в якій повідомила, що 17.01.2020 р. без її відома, без участі картки за допомогою платіжної системи EASYPAY неналежним платником здійснено списання коштів по її рахунку на загальну суму 2 000 грн. та просила зарахувати списану суму на свій рахунок.(а.с.9-11)

17.01.2020 р. позивач, у зв`язку із вищевказаною подією подала заяву про кримінальне правопорушення до Дарницького УП ГУНП в м. Києві.

АТ «Банк Кредит Дніпро» листом від 24.01.2020 р. №20-462 відмовив в оскаржені вищевказаних операцій, та не повернув списані кошти. (а.с.13-14)

У відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на п. 14.4.16.3 УДБО, згідно з яким клієнт зобов`язаний неухильно дотримуватись усіх положень цього УДБО, не розголошувати свій ПІН-код та/або реквізити платіжної картки, не передавати платіжну картку у користування третім особам, надійно зберігати платіжну картку та ПІН-код, вживати необхідні заходи по запобіганню їх пошкодження, втрати, викрадення або використання третіми особами. У випадку розголошення ПІН-коду та/або реквізитів платіжної картки, втрати, викрадення, вилучення платіжної картки клієнт/держатель додаткової платіжної картки зобов`язаний негайно повідомити про це Банк для негайного блокування відповідної платіжної картки.

Також представник відповідача, заперечуючи проти позову посилається на п.15.10.2 УДБО, відповідно до якого клієнт несе повну відповідальність за здійснення усіх операцій за Рахунком, виконаних з використанням платіжних карток, відкритих до рахунку, у разі втрати, крадіжки, вилучення компрометації платіжної картки або ПІН-коду до моменту блокування та постановки платіжної картки у міжнародний стоп-лист.

Як зазначає позивач її платіжна картка не була втрачена, не передавалась третім особам і жодні дані картки не розголошувалися. Картка і ПІН-код знаходиться в неї та надійно зберігаються. Вказує, що не порушувала умови договору та правила користування банківською карткою.

Статтею 1071 ЦК України визначено, що банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Неналежний платник - особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів.

Відповідно до п.8 розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014 р. № 705, емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Відповідно до п.9 розділу VІ Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05.11.2014 р. № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Статтею 1092 ЦК України визначено, що якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов`язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідачем не доведено того факту, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню платіжної картки, персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, у зв`язку з чим факт незаконного списання коштів зі свого рахунку позивач виявила лише 17.01.2020 р. після телефонного дзвінка з банку, і про це вона повідомила відповідача невідкладно, в той же день.

Крім того, з відзиву на позовну заяву вбачається, що вищевказані операції були оцінені банком як не властиві для даного клієнта, та можуть бути здійснені не за бажанням клієнта.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що банк не надав доказів, які б спростовували доводи позивача про те, що вона своїми діями чи бездіяльністю не сприяла несанкціонованому списанню грошових коштів з її рахунків, не розголошувала інформацію, яка б давала змогу ініціювати платіжні операції, а тому банк зобов`язаний сплатити позивачці, яка невідкладно повідомила банк про платіжні операції, що нею не здійснювалися, кошти, які були несанкціоновано зняті з її рахунку.

Вищевказане в повній мірі відповідає висновкам, зробленим в постановах Верховного суду/ Касаційного цивільного суду від 01 лютого 2018 року у справі № 758/7327/14-ц та від 12 лютого 2018 року у справі № 592/2386/16-ц.

Таким чином, відповідно до розрахунку наданого позивачем, правильність якого перевірена судом з відповідача підлягає стягненню сума коштів в розмірі 2 248 грн., з яких: 2 000 - несанкціоновано списані кошти; 248 грн. - пеня нарахована згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Відповідно до частин 2-4 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку із чим позов слід задовольнити.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1073, 1092ЦК України, ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» про визнання відмови у поверненні коштів, списаних неналежним платником неправомірною та про зобов`язання повернути списані кошти та пеню- задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 32) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) коштів в розмірі 2 248 грн., з яких: 2 000 - несанкціоновано списані кошти; 248 грн. - пеня, нарахована згідно з п. 37.2 ст. 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Стягнути з акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро»(, місцезнаходження: м. Київ, вул. Жилянська, 32) на користь державивитрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА