Справа № 2о/325/54/2020 325/884/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року. Суддя Приазовського районного суду Запорізької області Васильцова Г.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного провадження зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заінтересована особа - Воскресенська сільська рада Приазовського району Запорізької області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаною заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання спільно зі спадкодавцем ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суддею встановлено наступне:

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, встановлення даного факту необхідне заявнику для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю,постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року

тощо.

Відповідно до роз`яснень, наданих Пленумом ВСУ в п. 23 Постанови № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України.

Часом відкриття спадщини, за правилами ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її ч. 1 ст. 1268 ЦК України.

Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. ч. 3, 4 ст. 1268, ст. 1269 ЦК України.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені у Цивільний кодекс України; нормативно-правовий акт № 435-IV від 16.01.2003 ст. 1272 ЦК України. За загальним правилом, яке передбачене ч. 1 цієї статті, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Разом з тим, положення ч. ч. 2, 3 цієї статті допускають можливість прийняття спадщини особами, які пропустили строк для прийняття подання відповідної заяви. Зокрема, така можливість існує у випадку надання відповідної письмової згоди спадкоємцями, які прийняли спадщину, або за рішенням суду, яке ухвалено за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Як вбачається з доказів долучених заявником до заяви: існує заповіт від 08.08.2016 року, яким ОСОБА_2 заповіла своє певне майно: ОСОБА_1 - заявнику та ОСОБА_3 ; наявна довідка виконавчого комітету Воскресенською сільською радою за № 292 від 24.06.2020 року про те, що ОСОБА_1 - заявник по справі постійно мешкав зі своєю матір`ю ОСОБА_2 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та звісними спадкоємцями є: син ОСОБА_3 та син - ОСОБА_1 - заявник.

Крім того, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 червня 2020 року, підставою відмови ОСОБА_1 - заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є саме пропущений ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини, передбачений ст.. 1270 ЦК України.

Враховуючи наведене та те, що в даному випадку встановлення факту пов`язується із виникненням спору про право, оскільки спадкування відбувається за заповітом або/та за законом, де спадкоємцями, окрім заявника, як сина, є і інший спадкоємець, а також можуть бути інші особи, яким спадщина належить з часу відкриття незалежно від часу її прийняття і яким законом надана можливість встановити додатковий строк для прийняття спадщини.

За таких підстав, справа не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а тому слід відмовити у відкритті провадження, роз`яснивши заявнику його право звернутися до суду з позовною заявою на загальних підставах.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ч. 4 ст. 315, ст.. 272 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного провадження зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заінтересована особа - Воскресенська сільська рада Приазовського району Запорізької області.

Роз`яснити заявнику його право звернутися до суду з вказаними вимогами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала суду складена 14 липня 2020 року.

Суддя : Г.А. Васильцова