Справа № 214/4232/20
2/214/2212/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Шевченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Одночасно з поданим позовом, представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить: забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення некомпенсованої частини завданого збитку, заподіяного за результатами ДТП, шляхом накладення арешту (заборони відчуження) на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_3 а саме на об`єкт нерухомості земельна ділянка, кадастровий номер - :01:033:0007, опис об`єкта - площа (га): 8.0936, дата державної реєстрації земельної ділянки:23.02.2004, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Криворізький районний відділ ДРФ ДП "Центр ДЗК".

В обґрунтування заяви зазначив наступне. До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої за результатами ДТП. 10.05.2019 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №150122 від 24.04.2019 року відносно водія ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який 24.04.2019 року о 22-00 годині у м. Кривий Ріг м-н Гірницький позаду будинку №9, керуючи автомобілем «Audi 100» державний номерний знак НОМЕР_1 був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, під час зміни напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно, не обрав безпечної швидкості для руху, щоб мати можливість контролювати його рух, та не впоравшись з керування, допустив виїзд за межі проїзної частини, де у подальшому скоїв наїзд на дерево. Внаслідок ДТП автомобіль та дерево отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_3 порушив вимоги п.п.2.3 б, 10.1, 12.1 ПДР України.

ОСОБА_1 є власником автомобіля «Audi 100» державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . На водія ОСОБА_3 , який керував належним ОСОБА_1 транспортним засобом «Audi 100» державний номерний знак НОМЕР_1 було складено протокол ро адміністративне правопорушення серія ОБ № 150122 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 02 серпня 2019 року постановою Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг по справі № 214/3460/19 дійшов до висновку, дії ОСОБА_3 є прямим наслідком допущених порушень вимог п.п. 2.3 б, 10.1, 12.1 ПДР України, які знаходяться у причинному з наслідками, що настали, в результаті чого сталось ДТП. Справу № 214 3460/19 було закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП. Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д 4/06/19 від 03.06.2019 року, вартість ремонту транспортного засобу «Audi 100» державний номерний знак НОМЕР_1 становить 174 058,92 гривень, що перевищує ринкову вартість вказаного транспортного засобу, тобто транспортний засіб є фізично знищеним. Відповідно до висновку експерта сума матеріального збитку завданого з технічної точки зору власникові пошкодженого автомобіля «Audi 100» державний номерний знак НОМЕР_1 складає 96639,78 гривень. ОСОБА_1 вважає транспортний засіб «Audi 100» державний номерний знак НОМЕР_1 таким, що є фізично знищеним. Крім того, ОСОБА_1 у наслідок ДТП були понесені витрати, які також підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_3 : за проведення автотоварознавчого дослідження № Д 4/06/19 від 03.06.2019 року ОСОБА_1 сплатив грошові кошти у розмірі 2 000 гривень, що підтверджується квитанцією № 001564.

Враховуючи те, що з моменту ДТП - 10.05.2019 року по сьогоднішній день, відповідач ОСОБА_3 не компенсував завдану матеріальну та моральної шкоду, вважає за необхідне просити суд додатково забезпечити позов шляхом накладення арешту (заборони відчуження) на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_3 , а саме на об`єкт нерухомості земельну ділянку, кадастровий номер - :01:033:0007.

Крім того, вважає, що необхідно враховувати спосіб життя ОСОБА_3 , який неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 122-2, ст. 122-4 ст.124, ч.1 ст. 130, 2 ч. 2. ст. 130, ч. 3 ст. 130, ст.185, ч. 1 ст. 173 -2 КУпАП, що підтверджується витягом з сайту «Судова влада України». Право власності відповідача ОСОБА_3 на вищевказане майно підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Вважає, що в даному випадку забезпечення позову судом є надзвичайно важливим. На сьогоднішній день відповідач ОСОБА_3 добровільно відшкодовувати майнову шкоду відмовляється. А, враховуючи те, що судовий розгляд даного спору може затягнутися у часі, у зв`язку із перевантаженістю суду, ОСОБА_1 може бути позбавлений можливості реального повернення завданого матеріального та морального збитку, навіть в тому випадку, коли набере законної сили рішення суду про стягнення цієї суми на користь позивача. Якщо позов не буде забезпечено, висока ймовірність того, що відповідач ОСОБА_3 або його представник зробить відчуження належного йому майна з метою не виконання майбутнього рішення суду. В цьому разі будуть порушені права позивача на повернення завданого збитку, адже реальне виконання судового рішення буде неможливим або значно затягнеться у часі. Просить суд цього не допустити.

Також зазначає, що забезпечення позову судом у виді арешту земельної ділянки, не створить перешкод відповідачу ОСОБА_3 у користуванні його майном та ніяким чином не порушить його конституційних прав. Забезпечення позову лише надасть гарантію позивачу, що завдана шкода йому реально буде відшкодована.

Відповідно до п.4 Постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»: Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У судове засідання, згідно ст. 153 ч.1 ЦПК України, ніхто не викликався.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст.153 ЦПК України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову, підстави його обрання та вирішує питання про зустрічне забезпечення.

Згідно ст. 150 ч. 1 п.1 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ст. 153 ч. 5 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Судом встановлено, що предметом спору за позовом ОСОБА_1 , зокрема, є відшкодування матеріального шкоди в розмірі 96639 грн. 78 коп. та моральної шкоди в сумі 15 000 грн. 00 коп., завданих діями відповідача ОСОБА_3 внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи, що ОСОБА_3 добровільно завдану шкоду не відшкодував ОСОБА_1 , суд вважає, що для забезпечення можливості реального повернення відповідачем завданого позивачеві збитку в разі задоволення позовних вимог, з метою недопущення унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає, що забезпечення даного позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_3 , а саме на об`єкт нерухомості земельна ділянка, кадастровий номер - :01:033:0007, буде співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає можливим заяву задовольнити.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу ОСОБА_3 , а саме на об`єкт нерухомості земельна ділянка, кадастровий номер - :01:033:0007, опис об`єкта - площа (га): 8.0936, дата державної реєстрації земельної ділянки: 23.02.2004, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Криворізький районний відділ ДРФ ДП "Центр ДЗК".

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя : В.М.Прасолов