Справа № 182/8060/19
Провадження № 2-п/0182/5/2020
У Х В А Л А

Іменем України

03.02.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Нікополі заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд та скасування заочного рішення, -

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2020 року, ухваленому у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів позовні вимоги задоволені (а.с. 53-56).

Заявник звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, призначення справи до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження , посилаючись на те, що він не згоден з рішенням суду, оскільки не є батьком останньої дитини, що народила позивач (а.с. 60-70).

В судовому засіданні заявник на задоволенні заяви наполягав.

Позивач в судове засідання не з`явилась, що не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення та його скасування зазначає на те, що не згоден з рішенням суду, оскільки не є батьком однієї дитини (а.с. 60-70).

Статтею 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повідомлялася про розгляд справи за місцем своєї реєстрації, а тому є належним чином повідомленим про розгляд справи судом, відзиву проти позову не надавав, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив (а.с.33-34).

Таким чином, суд вважає, що відповідач знав про наявність справи в суді та мав можливість реалізувати свої процесуальні права і доводити свої заперечення під час судового розгляду справи.

Отже, за таких обставин судом не встановлено, що відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин та не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки в судове засідання .

Статтею 288 ЦПК України також визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач посилається на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив про необхідність призначення генетичної експертизи щодо батьківства до дитини , яка буде мати істотне значення для правильного вирішення справи.

На доводи відповідача суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 122 СК Українидитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Отже, факт державної реєстрації народження дитини породжує виникнення юридичних прав та обов`язків у відносинах між батьками та дітьми. Така реєстрація здійснюється на передбачених законом підставах, однією з яких є класична презумпція батьківства, закладена у ч. 1 ст. 122 СК України. В силу цієї презумпції матір`ю дитини записується жінка, яка її народила, а батьком - чоловік, який перебуває з нею в зареєстрованому шлюбі. Презумпцією називається припущення чогось, що визнається існуючим до того часу, поки не буде спростоване, зокрема, судовим рішенням. Презумпції виражають типовий порядок речей і явищ, «класику буття», оскільки є об`єктивні підстави приймати їх за істину без спеціального доказування. Отож, однією з ознак правової презумпції є те, що вона не є неспростовною, а діє до того моменту, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до ст. 140 СК України стягнення за рішенням суду з особи, записаної батьком або матір`ю, аліментів на дитину не є перешкодою для звернення до суду з позовом про виключення відомостей про них як батька або матері з актового запису про народження цієї дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

При цьому суд зазначає, що самі лише посилання відповідача на відсутність батьківства щодо дитини будь-якими доказами не підтверджено, а пояснення зводяться до незгоди з висновками суду при ухваленні заочного рішення.

Керуючись ст.ст. 284, 287-288 ЦПК України,

постановив :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі від 10.01.2020 року залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити, що відповідно до ч.4 статті 287 ЦПК України заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду(м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвалу постановлено та проголошено 03.02.2020 року.

Суддя: А. Г. Багрова