30.01.2020 Справа № 756/5486/18
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
____________________________________________________________________
Унікальний 756/5486/18
Провадження №2/756/467/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Табачука Д.О.

представника позивача адвоката Кудій М.О.,

законного представника відповідача ОСОБА_1 ,

представника законного представника відповідача адвоката Москаленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 як законного представника відповідача ОСОБА_3 , треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Одинадцята київська державна нотаріальна контора про внесення змін у свідоцтво про право на спадщину за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про внесення змін у свідоцтво про право на спадщину за законом.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що батьками позивача є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , після розірвання шлюбу яких позивач залишилася проживати з матір`ю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_4 помер, заповіту не залишив.

Як зазначає позивач, на час смерті батька їй було 12 років, через свій вік вона була не обізнана щодо порядку прийняття спадщини після батька, а її матір жодних дій для оформлення її прав на спадщину не вчиняла.

Після смерті батька позивача відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , та квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_2 , а також житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_3 .

16.02.2010 Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу щодо майна померлого ОСОБА_4 за заявою ОСОБА_1 як законного представника малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.09.2010 Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 .

Позивач у серпні 2018 року зверталася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, проте постановою державного нотаріуса Іванець О.О. відмовлено у його видачі з посиланням на те, що відсутня згода спадкоємця ОСОБА_3 та його законного представника ОСОБА_1 вирішити питання через нотаріальне провадження та неможливо внести зміни до виданих свідоцтв про право на спадщину.

Позивач вказує, що внаслідок неправомірних дій, перешкоджання в реалізації її прав на спадщину, які чиняться з боку відповідача, вона як спадкоємець першої черги за законом позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в установленому законом порядку, проте вона не позбавлена права на спадщину, тому порушуються її права на оформлення спадщини.

На підставі викладеного позивач просить внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 14.09.2010 державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, на квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видати йому нове свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , та квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2 ; видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , та Ѕ частину квартири, розташованої за адресою АДРЕСА_2 ; внести зміни до свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 29.08.2012 державним нотаріусом Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який розташований за адресою АДРЕСА_3 , після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видати йому нове свідоцтво про право на спадщину на ј частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який розташований за адресою АДРЕСА_3 ; видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який розташований за адресою АДРЕСА_3 .

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Законний представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Представник законного представника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що про смерть батька позивачу та її матері було відомо, проте вони не вчинили жодних юридичних дій для оформлення спадщини. На час смерті батька ні позивач, ні її мати не спілкувались з ним, не підтримували жодних відносин, усі фінансові тягарі несла ОСОБА_1 . Також вказувала на те, що відповідачу та його законному представнику не було відомо про право позивача на спадщину, тому законний представник при зверненні із заявою про її прийняття вказав про відсутність інших спадкоємців.

Представники третіх осіб Головного територіального управління юстиції в м. Києві та Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Одинадцята Київська державна нотаріальна контора подала до суду копію спадкової справи, причини неявки суду не повідомила. В матеріалах справи містяться пояснення Головного територіального управління юстиції в м. Києві, з яких вбачається, що вони залишають розгляд справи на розсуд суду та просять розглядати справу за відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення учасників, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_2 , її батьками є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.17), які перебували в шлюбі з 07.03.1997 по 10.07.1998.

Після розірвання шлюбу 10.07.1998 (а.с.15) позивач залишилася проживати разом з матір`ю ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданим 12.01.2018 Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.20).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , та квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_2 , а також житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_3 .

З матеріалів спадкової справи №172/2010, заведеної Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою щодо майна померлого ОСОБА_4 , убачається, що її заведено 16.02.2010 на підставі заяви ОСОБА_1 як законного представника малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.09.2010 Одинадцятою Київською державною нотаріальною конторою видані свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , та квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_2 , а також Ѕ частину житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 .

Як убачається зі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , виданого 26.04.2017 Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.14), 26.04.2017 ОСОБА_2 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_2 .

25.01.2018 позивач звернулася до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та видачу їй відповідних свідоцтв, проте постановою державного нотаріуса Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори Іванець О.О. відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв`язку з відсутністю згоди спадкоємця вирішити питання через нотаріальне провадження та неможливістю внести зміни до виданих свідоцтв про право на спадщину (а.с.21).

Відповідно до приписів ч.1, 4 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Разом із цим приписами частин 2-4 ст. 1269 ЦК України визначено, що заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника.

Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.

В судових засідання позивач підтвердила ту обставину, що про смерть свого батька дізналася у 2010 році.

Судом встановлено, що ні позивач ні її мати із заявою про прийняття спадщини не звертався.

Частиною 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ч.ч. 1 , 2 ст. 1300 ЦК України за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину.

Сторона відповідача в судовому засіданні заперечувала право позивача на спадщину після смерті ОСОБА_4 , так як сторона позивача (мати позивача) достеменно знаючи про факт відкриття спадщини, після спливу близько восьми років не вчинила жодних юридично значимих дій, направлених на реальне прийняття спадкового майна. В той же час, сторона відповідача, після отримання свідоцтва про право на спадщину несла весь тягар утримання майна та відкрито ним володіла.

Таким чином, між позивачем та відповідачем наявний спір щодо обсягу права на спадкування майна після смерті ОСОБА_4 , оскільки позивач вважає, що відповідач без достатніх правових підстав отримав свідоцтво про право на спадщину на весь обсяг спадкової маси.

Статтею 1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Як встановлено судом, свідоцтво про право на спадщину, видані на ім`я ОСОБА_3 , не оспорювалося.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 27 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших постав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Після оформлення спадкових прав на все спадкове майно і одержання свідоцтва про право на спадщину, без визнання цього свідоцтва недійсним, при відсутності згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину про внесення змін до нього, оформлення спадкових прав на це майно за іншою особою і видача їй свідоцтва про право на таке майно неможлива.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи, що позивачем видані свідоцтва про право на спадщину не оспорювалися та недійсними не визнавалися, такі вимоги позивачем не заявлялися, а внесення змін до свідоцтв про право на спадщину, видані на ім`я ОСОБА_3 , всупереч згоди спадкоємця порушить його права.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) як законного представника відповідача ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_5 , АДРЕСА_2 ), треті особи: Головне територіальне управління юстиції у місті Києві (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-Д, код ЄДРПОУ невідомо), Одинадцята київська державна нотаріальна контора (04212, м. Київ, вул. М.Тимошенка, 2-Д) про внесення змін у свідоцтво про право на спадщину за законом - залишити без задоволення;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складено 30.01.2020

Суддя: О.В. Диба