Справа № 274/3523/20 Провадження № 2/0274/1362/20
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
17.12.20 р.м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_2 ,
доБердичівської міської ради Житомирської області, представником якої є Окунь О.М.,
провизнання права власності на самочинно побудоване майно,
Бердичівська міська рада Житомирської області просить розглянути справу у відповідності до законодавства України.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_1 у 2005 р. було побудовано гараж площею 30,3 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інвентаризаційною справою на цей гараж від 13.09.2005 р. та звітом про проведення технічного обстеження цього гаража, затвердженим 30.04.2020 р. директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудекспертсервіс" (а. с. 24 25, 27 37).
Як вбачається з матеріалів справи та визнається ОСОБА_1 у позовній заяві, гараж було побудовано без отримання дозволу на будівництво.
З матеріалів справи також випливає, що гараж було побудовано на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети.
Відповідно до частин першої та другої статті 376 Цивільного кодексу України у редакції, чинній на момент будівництва гаража, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
Таким чином гараж, побудований ОСОБА_1 у 2005 р., є самочинним будівництвом, за загальним правилом ОСОБА_1 не набуває права власності на нього.
Рішенням Бердичівської міської ради Житомирської області від 06.05.2006 р. № 11 попередньо погоджено ОСОБА_1 місце розташування земельної ділянки, орієнтовною площею 0,003 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуального гаража, надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проекту відведення цієї земельної ділянки (а. с. 8).

Рішенням від 21.07.2016 р. № 139 Бердичівської міської ради Житомирської області затверджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки в оренду (кадастровий номер :01:021:0342) площею 39 кв. м для індивідуального гаражного будівництва у АДРЕСА_1 , та передано цю земельну ділянку ОСОБА_1 в оренду на три роки (а. с. 9)., на підставі цього рішення між Бердичівською міською радою Житомирської області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, зареєстрований 20.09.2016 р. за № 135 (а. с. 13 14), земельна ділянка була передана ОСОБА_1 в оренду, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 15).

Рішенням від 13.04.2020 р. № 1173 Бердичівської міської ради Житомирської області продовжено ОСОБА_1 договір оренди землі № 135 від 20.09.2016 р., на п`ять років (а. с. 18).

ОСОБА_1 звернувся до міського голови м. Бердичева з заявою від 12.06.2019 р., у якій просив прийняти в експлуатацію гараж за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 20).

У листі заступника міського голови м. Бердичевавід 27.06.2019 р. ОСОБА_1 було запропоновано у разі, якщо будівля (гараж) збудована без дозвільних документів (самочинно), звернутись до суду про визнання права власності на неї (а. с. 21).

Згідно з частинами третьою та п`ятою статті 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

У матеріалах справи відсутні докази того, що визнання за ОСОБА_1 права власності на гараж призведе до порушення прав інших осіб, при цьому зі звіту про проведення технічного обстеження гаража, затвердженого 30.04.2020 р. директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбудекспертсервіс", вбачається, що гараж придатний до експлуатації, недопустимих недоліків та дефектів не виявлено (а. с. 27 37).

Враховуючи викладене, Суд вража, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бердичівської міської ради Житомирської області (Житомирська область, м. Бердичів, пл. Центральна, 1, ) задовольнити.

2. Визнати за ОСОБА_1 право власності на гараж площею 30,3 кв. м, розташований на земельній ділянці, кадастровий номер :01:021:0342, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут