Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/123/17
У Х В А Л А

23 січня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.,

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,-

встановив:

На розгляді Придніпровського районного суду м. Черкаси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 9 червня 2017 року по справі призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня».

На вирішення експертизи поставлене питання: Чи здатний був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на момент укладання заповіту 16 липня 2013 року?

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 461 від 30 листопада 2017 року, ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на момент укладання заповіту -16 липня 2013 року, ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляв і був здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Наявні у підекспертного ОСОБА_5 на вказаний період часу прояви хронічної дисциркуляторної атеросклеротичної гіпертонічної енцефалопатії з проявами астено- невротичних розладів (виключно, як прояв неврологічної хвороби) не супроводжувалися скільки небудь клінічно значимими системними глибокими порушеннями психіки і поведінки та не мали хворобливого, патологічного впливу на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2018 року за клопотанням представника позивача у справі було призначено додаткову посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам КЗ «Черкаська обласна психіатрична лікарня».

На вирішення експертизи були поставлені наступні запитання:

1. Чи здатний був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на момент укладання заповіту 16 липня 2013 року?

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи №711/123/17 (провадження №2/711/195/18), медичні картки КНП «Перший Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» та КЗ «ЧОГІВ» (4 картки).

За результатами додаткової посмертної судово-психіатричної експертизи був підготовлений висновок №137 від 24.04.2019р., за результатами якого експертною комісією було прийняте протилежні висновки, а саме, що померлий ОСОБА_5 на день складання заповіту 16.07.2013р. не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Таким чином, у справі було проведено дві посмертні судово-психіатричні експертизи які містять протилежні висновки.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Гарбазей Д.О. заявив клопотання про призначення по справі повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручити експертам ДУ «науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». Клопотання обґрунтовує тим, що під час проведення попередніх експертних досліджень, було покладено за основу данні, які не були актуальними на день складання заповіту, що в свою чергу, на думку сторони відповідача, ставить під сумнів викладені у експертизі висновки. Таким чином, сторона відповідача вважає, що експертний висновок №137 від 24.04.2019р. є неналежним доказом, а тому звернулися до суду з даним клопотанням, в якому просили на вирішення експерта поставити наступне питання:

«Чи здатний був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на момент укладання заповіту 16 липня 2013 року?».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, суд приходить до наступного.

Згідно до ч. 1 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу ( осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження , та інші дані, які мають значення проведення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 2 ст. 103 ЦПК України у разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну.

Підставою для призначення судової експертизи є саме необхідність з`ясування таких обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, які виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, який розглядає справу.

Призначення експертизи є частиною дослідження обставин по справі та, у сукупності з іншими обставинами, дозволить суду максимально повно з`ясувати обставини по справі, сприятиме встановленню істини.

Суд, не даючи оцінку правовим відносинам між сторонами у справі, не вправі позбавляти дозволених законом та обраних сторонами засобів доказування, оскільки за такої ситуації це порушить їх права у цивільному процесі, свідчитиме про порушення принципу диспозитивності та об`єктивного судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у таких випадках : у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: 1) характер та ступінь ушкодження здоров`я; 2) психічний стан особи; 3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом про визнання недійсними заповіту, укладеними ОСОБА_5 померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь відповідача, посилається, що у нього виникли сумніви щодо вільного волевиявлення ОСОБА_5 щодо написання заповіту, оскільки він за своїм станом здоров`я не міг самостійно підписувати документи, так як починаючи з 2012 року ОСОБА_5 дуже погано орієнтувався в часі та на місцевості, мав слабку пам`ять та увагу.

Згідно даних висновку судової - психіатричної експертизи № 461 від 30 листопада 2017 року, вказано, що 2 листопада 2011 року неврологом без будь-якого обґрунтування, опиту неврологічного, психічного стану під експертного, після встановлення неврологічного діагнозу, вказується на наявність у ОСОБА_5 «… помірних когнітивних розладів…». Слід вказати, що будь-які об`єктивні данні, що підтверджували б такий висновок, не наводяться, відсутні дані опису когнітивних функцій ОСОБА_5 , відсутня консультація психіатра чи навіть посилання на а мне стичні про наявність у пацієнта таких порушень. Слід вказати, що скарги під експертного на слабкість, нестримність, описувана емоційна лабільність, згруповані в астено-невротичний синдром є досить клінічно обґрунтованими, достовірними, відповідають науковим поглядам на перебіг наявного у ОСОБА_5 захворювання (енцефалопатії), проте, згідно дослідженим матеріалам, не супроводжуються скільки-небудь значними порушеннями адаптації, поведінки, не приводять до хворобливої дезорганізації стану підекспертного.

Разом з тим, згідно даних висновку судово-психіатричного експерта №137 від 24 квітня 2019 року ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на момент укладання заповіту 16 липня 2013 року виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді змішаного органічного психічного розладу, що виник на ґрунті хронічної дисциркуляторної атерослеротичної та гіпертронічної енцефалопатії з вираженими когнітивними розладами, проявами глибокого церебрастенічного синдрому, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відповідно до ч.2 ст. 113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумнів в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам.)

Згідно пунктів 8 та 10 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи затвердженого наказом МОЗ України від 08 травня 2018 року № 865 за процесуальними ознаками судово-психіатрична експертиза може бути первинною, повторною, додатковою. Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Суд, враховуючи обставини даної справи, вважає, що є необхідність у призначенні повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, для того, щоб виключити будь які сумніви щодо правильності та обґрунтованості попередніх висновків експертизи.

Отже, з метою з`ясування об`єктивних обставин справи, правильного та всебічного її вирішення, суд вважає за необхідне клопотання представника відповідача задовольнити та призначити у справі повторну посмертну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити питання вказані у клопотанні представника відповідача, так як суд не вбачає підстав для зміни чи доповнення питань, вказаних у клопотанні про призначення експертизи і вважає, що питання експерту залишаються ті, які вказані вище у клопотанні, та даній ухвалі суду.

У відповідності до вимог пункту 5 частини 1 статті 252 та пункту 9 частини 1 статті 253 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи на час її проведення.

З огляду на викладене та враховуючи, що для проведення експертизи потрібен час, колегія суддів вважає за необхідне провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Керуючись ст.ст. 103, 104, 105, 113, 252 ЦПК України,-

вирішив:

Призначити по справі потворну посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам ДУ «Науково-дослідний інститут психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (м. Київ. вул. Кирилівська, 103), попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експертизи поставити наступні запитання:

1. Чи здатний був ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними на момент укладання заповіту 16 липня 2013 року?

В розпорядження експертів надати матеріали цивільної справи №711/123/17 (провадження №2/711/7/20), медичні картки КНП «Перший Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» та КЗ «ЧОГІВ» (4 картки).

Зобов`язати керівника експертної установи направити суду засвідчені печаткою експертної установи копії тексту присяги експертів, розписки про ознайомлення їх з правами і обов`язками експерта та про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків і за завідомо неправдивий висновок.

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_3 , роз`яснивши йому положення ст. 109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі, зобов`язавши його здійснити оплату експертизи протягом 10 діб з дня отримання відповідного рахунку.

Провадження по справі зупинити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повний текст ухвали суду складено 28 січня 2020 року.

Головуючий: Р. В. Демчик