Справа № 307/1620/20
Провадження № 2/307/1058/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря с/з Ваш Е.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тячівський райнний відділ ДМС в Закарпатської області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , де третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тячівський районний відділ в Закарпатській області про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком з надвірними спорудами АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , та прилеглої до будинку земельної ділянки, площею 0,1499 га для будівництва та обслуговування будинку, згідно договору купівлі - продажу від 28 травня 2020 року, посвідченого приватнним нотаріусом Тячівського нотаріального округу Чербаником Ф.М.. Однак, в належному йому будинку залишається зареєстрованою відповідач по справі ОСОБА_3 . Він звертався до відповідачки ОСОБА_3 з проханням знятися з реєстрації з належного йому будинку, оскільки з травня 2020 року будинок належить йому. На даний час реєстрація місця проживання відповідача у належному йому будинку перешкоджає йому вільно володіти, розпоряджатися та користуватися ним в повному обсязі або відчужити його. Просить визнати відповідача ОСОБА_4 , такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, позаяк подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, викладених в позовній заяві, та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася повторно з невідомої суду причини, хоч належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, відзив на позовну заяву не подала, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у її відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тячівський районний відділ ДМС в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, хоч належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому, суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у відсутності представника на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який йому належить на підставі договору купівлі-продажу домоволодіння від 28 травня 2020 року, посвідченого приватнним нотаріусом Тячівського нотаріального округу Чербаником Ф.М.. (а.с. 8).

Як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 зареєстрована у вказаному будинку, проте фактично не проживає в ньому більше десяти років, що також підтверджено актом обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Тересвянської селищної ради Мартинич М.М. від 09 липня 2020 року (а.с.16).

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 71 ЖКУ, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. овленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 p., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316,317,319,321 ЦК).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_3 більше десяти років не проживає у належному позивачу на праві власності будинку АДРЕСА_1 , тобто понад встановлений законом строк, збереження права користування ним, поважних причин не проживання чи перешкод їй у користуванні таким, суду не надано.

За таких обставин, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України відповідач ОСОБА_3 є такою, що втратила право користування вказаним житловим будинком.

Враховуючи викладене та той факт, що відповідачка не проживає у спірному будинку понад шість місяців без поважних причин і втратила право на користування житловим будинком, то суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у сумі 840, 80 гривень.

Керуючись ст. ст. 223, 247, 258, 259, 263-265, ЦПК України, ст. ст. 150, 156, 162, 167 ЖК України, ст. 405 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 840, 80 гривень (Вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , місце проживання АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_4 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Тячівський районний відділ Державної міграційної служби Закарпатської області, адреса розташування: м. Тячів, вул. Армійська, 6, Закарпатської області.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2020 року.

Головуюча суддя : М. М. Сойма