Справа № 454/812/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сокаль в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом та просить визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок по АДРЕСА_1 загальна площа 80кв.м., житловою площею 57,3кв.м., матеріали стін: цегла, будинок складається з 3-ох житлових кімнат, 2-ох коридорів, кладової, складова частина об`єкта нерухомого майна: господарська будівля з літньою кухнею, Б споруди №1, №2; земельну ділянку для індивідуального, житлового, гаражного і дачного будівництва площею 0,25га, кадастровий номер: :10:004:0203, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби площею 0,0948га, кадастровий номер: :10:004:0204, що знаходиться в с.Опільсько Сокальського району Львівської області; нежитлове приміщення №1 по АДРЕСА_2 , загальною площею 82,2м.кв.; нежитлове приміщення площею 41,2м.кв., що знаходиться по АДРЕСА_2 (склад); земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5557га, кадастровий номер: :12:000:0403, що знаходиться за адресою: Львівська область Сокальський район Тартаківська сільська рада; земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,4569га, кадастровий номер: :12:000:0404, що знаходиться за адресою: Львівська область Сокальський район Тартаківська сільська рада та визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частину даного майна.

Свої вимоги мотивує наступним.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі та за час спільного проживання ними було придбано вищевказане майно

Оскільки житловий будинок, земельні ділянки та нежитлові приміщення придбані за час перебування у шлюбі, то є спільним майном подружжя та за ним слід визнати право власності на 1/2 частину майна, з огляду на рівність часток подружжя в об`єкті спільної сумісної власності.

Відповідач 01.04.2020 року подала заяву про визнання позову, в якій зазначила, що дійсно усе майно, яке зазначено в позові належить їй та чоловіку на праві спільної сумісної власності, оскільки придбане у шлюбі за спільні кошти.

Позивач надав суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, вказує, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач надала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та вказує, що позовні вимоги визнає, просить задовольнити.

Представник третьої особи Сокальського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) в судове засідання не прибув.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.08.1985 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 загальна площа 80кв.м., житловою площею 57,3кв.м., матеріали стін: цегла, будинок складається з 3-ох житлових кімнат, 2-ох коридорів, кладової, складова частина об`єкта нерухомого майна: господарська будівля з літньою кухнею, Б споруди №1, №2 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Також, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що нежитлове приміщення №1 по АДРЕСА_2 , загальною площею 82,2м.кв. належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до роз`ясень, викладених у п. 24 постанови Пленому Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає розподілу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ч.1 ст. 70 СК України та ч. 2 ст. 370 ЦК України, частки майна дружини та чоловіка у спільній сумісній власності є рівними.

Таким чином, Сімейним кодексом України встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 5 статті 81 ЦПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.7 ст.81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач не надано та судом не здобуто доказів, того, що нежитлове приміщення площею 41,2м.кв., що знаходиться по АДРЕСА_2 (склад) придбано сторонами за час перебування у шлюбі та належить одному з них на праві приватної власності.

Крім цього, з дослідженого в судовому засіданні витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,5557га, кадастровий номер: :12:000:0403 та площею 0,4569га, кадастровий номер: :12:000:0404, що знаходяться за адресою: Львівська область Сокальський район Тартаківська сільська рада належать на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯД №472240 та серія ЯД №472241, виданих 10.09.2008 року управлінням земельних ресурсів у Сокальському районі.

Також, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності встановлено, що земельна ділянку для індивідуального, житлового, гаражного і дачного будівництва площею 0,25га, кадастровий номер: :10:004:0203, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби площею 0,0948га, кадастровий номер: :10:004:0204, що знаходиться в с.Опільсько Сокальського району Львівської області належать на праві приватної власності ОСОБА_2 на пі підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЛВ №3117 виданого 28.08.1996 року Опільською сільською радою.

Відповідно до статті 61 СК України в редакції, чинній станом на 2 жовтня 2007 року, приватизовані одним із подружжя земельні ділянки не належать до об`єктів права спільної сумісної власності.

Відповідно до Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року статтю 61 СК України доповнено частиною п`ятою такого змісту: «об`єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації». Вказана норма набула чинності з 8 лютого 2011 року, однак була виключена на підставі Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка» від 17 травня 2012 року, який набрав чинності 13 червня 2012 року.

Натомість статтю 57 СК України доповнено пунктом 5 частини першої, згідно з яким особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації.

Із урахуванням вказаних змін до СК України правовий режим приватизованої земельної ділянки змінювався. При цьому тільки в період часу з 8 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 8 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.

Такий правовий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 12 серпня 2020 року, справа №626/4/17.

Судом встановлено, що земельні ділянки надані для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого селянського господарства та для ведення товарного сільськогосподарського виробництва набуті ОСОБА_2 внаслідок безоплатної передачі із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації та є її особистою власністю, оскільки набуті нею до 8 лютого 2011 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 та нежитлове приміщення №1 по АДРЕСА_2 , загальною площею 82,2м.кв. набуті сторонами в шлюбі за спільні кошти подружжя, тому вищевказане майно в силу приписів ст. 60 СК України є спільним сумісним майном сторін, а тому їх частки у ньому є рівними.

Вирішуючи питання щодо поділу спільного майна сторін суд приходить до висновку про доцільність проведення наступного розподілу.

Враховуючи те, що частки у спільному сумісному майні є рівними тому слід визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 загальна площа 80кв.м., житловою площею 57,3кв.м., матеріали стін: цегла, будинок складається з 3-ох житлових кімнат, 2-ох коридорів, кладової, складова частина об`єкта нерухомого майна та на 1/2 частину нежитлового приміщення №1 по АДРЕСА_2 , загальною площею 82,2м.кв.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловий будинок по АДРЕСА_1 загальна площа 80кв.м., житловою площею 57,3кв.м., матеріали стін: цегла, будинок складається з 3-ох житлових кімнат, 2-ох коридорів, кладової, складова частина об`єкта нерухомого майна: господарська будівля з літньою кухнею, Б споруди №1, №2 та нежитлове приміщення №1 по АДРЕСА_2 , загальною площею 82,2м.кв.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку по АДРЕСА_1 загальна площа 80кв.м., житловою площею 57,3кв.м., матеріали стін: цегла, будинок складається з 3-ох житлових кімнат, 2-ох коридорів, кладової, складова частина об`єкта нерухомого майна.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину нежитлового приміщення №1 по АДРЕСА_2 , загальною площею 82,2м.кв.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Сокальський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), , місце знаходження: м.Сокаль, вул.Міцкевича, 5 Львівської області.

Головуючий: Л. Ю. Фарина