Справа № 487/5243/19
Провадження № 2/487/344/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

30.01.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участі секретаря Поліщук І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва цивільну справу за позовом Миколаївського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И В :

10.07.2019 року Миколаївській міський центр зайнятості звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю.

У своєму позові позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 з 19.02.2018 року зареєстрований в Заводському районному центрі зайнятості м.Миколаєва (правонаступником є Миколаївський міський центр зайнятості), як безробітний. З 26.02.2018 року йому нараховується допомога по безробіттю відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

Виявлено, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Миколаївський олійноекстраційний завод», тим самим був зайнятою особою, про що не повідомив про це позивача, у зв`язку з чим у період з 19.03.2018 по 12.04.2018 незаконно отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 445 грн. 73 коп.

Посилаючись на вищезазначене, просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Миколаївського міського центру зайнятості незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 445,73 грн.

Ухвалою від 16.08.2019 року по даній справі відкрито провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що Миколаївський міський центр зайнятості є правонаступником майна, прав та обов`язків Заводського районного центру зайнятості м.Миколаєва.

З 19.02.2018 відповідач ОСОБА_1 був зареєстрований в Заводському районному центрі зайнятості м.Миколаєва як безробітний та йому з 26.02.2018 року нараховувалася допомога по безробіттю.

Встановлено, шо відповідно до п. 4 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого спільним наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 № 60/62 та постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 № 7-1 (далі - Порядок № 60/62) було проведено звірку даних центру зайнятості із даними Державної фіскальної служби України та виявлено, що під час перебування на обліку в центрі зайнятості відповідач ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Миколаївський олійноекстраційний завод», що підтверджено копією наказу про прийняття на роботу від 16.03.2018 №8К та наказом про звільнення з роботи від 26.03.2018 № 9К, які містяться в матеріалах справи.

Отже, відповідач приховав інформацію про те, що під час його реєстрації в центрі зайнятості він був зайнятою особою, що спричинило незаконне отримання останнім допомоги по безробіттю з 19.03.2018 по 12.04.2018, на загальну суму 445 грн. 73 коп.

З метою досудового врегулювання спору 23.06.2018 за вих. № 581/г-18 на адресу відповідача було направлено повідомлення з пропозицією добровільного повернення отриманних коштів допомоги по безробіттю, проте кошти до Миколаївського міського центру зайнятості поверненні не були.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 44 Закону України «Про зайнятість населення» зареєстровані безробітні зобов`язані інформувати центр зайнятості протягом трьох робочих днів про обставини припинення реєстрації, визначені у частині першій статті 45 цього Закону.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного припиняється у раз зайнятості особи.

Аналогічно і нормами ч. 2 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено, що застраховані особи, зареєстровані у встановленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до ч. З ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно із п. 6 Порядку № 60/62 у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг.

Відповідно до п. 8 Порядку, у разі відмови особи чи роботодавця повернути кошти, а також у разі неповернення їх у встановлений законом строк стягнення таких коштів здійснюється у судовому порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до вимог ст. 39 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Беручи до уваги наведені вище фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що подана Миколаївським міським центром зайнятості позовна заява ґрунтується на вимогах закону, а тому заявлені останнім вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_1 незаконно отриманої ним допомоги по безробіттю в сумі 445,73 грн. підлягають задоволенню.

Також на підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Миколаївського міського центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Миколаївського міського центру зайнятості (місце знаходження м.Миколаїв вул. Нікольська,68, ) незаконно отриману допомогу по безробіттю в сумі 445,73 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ: Ж.П.ПАВЛОВА