Справа № 226/3523/19
ЄУН № 226/3523/19
Провадження №2/226/82/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Мирноград Донецької області в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Мирноградвугілля», третя особа Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» про зобов`язання забезпечення безоплатним вугіллям на побутові потреби,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державного підприємства «Мирноградвугілля» про зобов`язання безоплатно забезпечити його вугіллям на побутові потреби. В обгрутування позову зазначила, що вона є пенсіонером за віком, останнім місцем її роботи був Відокремлений підрозділ «Шахта «Родинська» Державного підприємства «Мирноградвугілля», звідки вона була звільнена у 2008 році у зв`язку з виходом на пенсію. Вона проживає у будинку з пічним опаленням за адресою: АДРЕСА_1 і відповідно до ст. ст.43,48 Гірничого Закону України, пункту 12.10. Галузевої угоди між Міністерствами палива і енергетики України та Інструкції про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби має право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби за нормою 5,9 т на рік. В 2019 році відповідач надав їй безоплатно лише 2,95т за перше півріччя, а надати 2,95 т за друге півріччя відмовився, неправомірно не включивши її до списку осіб, які мають право на безоплатне отримання вугілля, що змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить суд зобов`язати відповідача забезпечити її безоплатним вугіллям на побутові потреби у розмірі 2,95 тонн за 2 півріччя 2019 року та стягнути з нього на її користь понесені нею при зверненні до суду судові витрати в розмірі 768,40 грн.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, сторони в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Згідно відзиву відповідача на позовну заяву, позовні вимоги ним не визнаються. В обґрунтування вказаної позиції зазначено, що ВП «Шахта «Родинська», на якій працював позивач, припинив виробничу діяльність з видобутку вугілля і в теперішній час перебуває в стадії ліквідації. Замовником і виконавцем робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта Родинська» ДП «Мирноградвугілля» відповідно до Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 14.11.2019 № 465 є ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація». Так як на теперішній час вирішено питання передачі основних фондів ВП «Шахта Родинська» на баланс спеціалізованої організації з ліквідації вуглудобувних підприємств, а саме - ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», то на позивача мають розповсюджуватися положення ст.48 Гірничого Закону України щодо права на цільову субсидію, яка призначається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно письмових пояснень третьої особи ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» утворено з метою здійснення некомерційної господарської діяльності, а саме - для організації та контролю за виконанням робіт та заходів з ліквідації вугледобувних та торфобудівних підприємств. Відповідно до наказу Міненерговугілля від 14.11.2019 № 465 «Про заходи з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» воно було призначено замовником і виконавцем робіт і заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська». На теперішній час основні виробничі фонди ВП «Шахта «Родинська» на баланс ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» ще не прийняті. Крім цього, звертає увагу, що відповідно до пунктом 3.11. Статуту ДП «ОК «Укрвуглереструктуризація» не є правонаступником прав та обов`язків вугледобувних та торфодобувних підприємств, що ліквідуються, які пов`язані з їх господарською діяльністю.

Надавши оцінку позиціям сторін та дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером за віком, вийшла на пенсію з вугледобувного підприємства. Згідно її трудової книжки останнім місцем її роботи, звідки вона звільнилась 30.11.2008 року за ст.38 КЗпП України у зв`язку з виходом на пенсію, є ВП «Шахта Родинська» ДП «Красноармійськвугілля», правонаступником якого є Державне підприємство «Мирноградвугілля», де вона працювала фельдшером підземним та поверхні по день виходу на пенсію (а.с.6-8,9) .

Відповідно до довідки від 04.11.2019 року, наданої Шахівською сільською радою, позивач проживає в будинку з пічним опаленням за адресою: АДРЕСА_1 . Обігрів будинку позивач здійснює вугіллям. Будинок не газифікований, послуги з центрального опалення не надаються у зв`язку з їх відсутністю (а.с.11).

Як слідує з позовної заяви, позивач, як пенсіонер вугільної промисловості, яка відповідно до ч.7 ст.43 Гірничого Закону має право та забезпечувалась безоплатним вугіллям на побутові потреби до другого півріччя 2019року. В другому півріччі 2019 року права на отримання безкоштовного вугілля її було позбавлено, у зв`язку з чим 6 листопада 2019 року вона письмово звернулась до голови комісії з реорганізації ДП «Мирноградвугілля» ОСОБА_2 з приводу отримання роз`яснень щодо відмови у наданні йому вугілля на побутові потреби за друге півріччя 2019, однак відповіді на таке звернення не отримала (а.с.10).

Згідно ст.2 Гірничого Закону України, дія цього Закону поширюється на правовідносини у сфері діяльності гірничих підприємств, установ, організацій, гірничих об`єктів (далі - гірничі підприємства), що займаються розвідкою, розробкою, видобутком та переробкою корисних копалин і веденням гірничих робіт, будівництвом, ліквідацією або консервацією гірничих підприємств, науково-дослідною роботою, ліквідацією аварій у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, незалежно від їх форми власності та підпорядкування, а також підприємства, установи, організації, громадян України, іноземних юридичних та фізичних осіб, осіб без громадянства.

Відповідно до абзацу третього частини сьомої статті 43 цього Закону підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, зокрема, пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов`язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок.

Право на отримання побутового вугілля передбачено п. 12.10 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками (об`єднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 3 липня 2001 року.

Підпункт 12.10.3 цієї Угоди передбачає, що безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Списки вуглеотримувачів складаються щорічно з 1 по 15 грудня, підписуються за згодою з профкомом керівником підприємства, головним бухгалтером, відділом кадрів. На тих, що поступили пізніше, складаються додаткові списки.

Цеж визначено і пунктом 10.12. Колективного договору ДП «Красноармійськвугілля» на 2007 рік, який на теперішній час є чинним (арк.спр.23).

Безоплатне забезпечення вугіллям поширюється на пенсіонерів, що живуть в Україні, незалежно від того, з якого Підприємства вугільної промисловості України вони вийшли на пенсію, за умови наявності у них стажу, визначеного ч.7 ст. 43 Гірничого Закону України. Ця категорія осіб забезпечується побутовим вугіллям тим Підприємством, з якого вони вийшли на пенсію. На підприємствах, що ліквідуються, забезпечення працівників побутовим паливом здійснюється за рахунок бюджетних коштів (пп. 12.10.7, 12.10.8 Угоди).

Згідно із частиною п`ятою статті 48 Гірничого Закону у редакції, що діє на час виникнення спірних правовідносин, після ліквідації або консервації гірничого підприємства надається субсидія на придбання твердого палива або на оплату житлово-комунальних послуг у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 8 серпня 2017 року № 551 «Про заходи з підготовки до ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля», діяльність Відокремленого підрозділу «Шахта «Родинська» Державного підприємства «Мирноградвугілля» припиняється з другого серпня 2018 року. Цим же наказом поряд з ліквідаційними заходами на в.о. генерального директора ДП «Мирноградвугілля» покладено обов`язок безоплатного забезпечення вугіллям категорій осіб, визначених частиною сьомою статті 43 Гірничого закону України (а.с.21).

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

№ 465 від 14 листопада 2019 року замовником і виконавцем робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» призначено Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», яке згідно вказаного наказу має прийняти на свій баланс основні виробничі фонди, які підлягають ліквідації і потрібні для виконання робіт та заходів з ліквідації ВП «Шахта «Родинська» (а.с.44).

Відповідно до ст. 44,45 Гірничого закону України припинення діяльності гірничих підприємств здійснюється у формі ліквідації, реорганізації або консервації гірничих підприємств.

Згідно ч.ч.1,2 ст.104 ЦК України юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про її припинення. Питання правонаступництва гірничих підприємств, що ліквідуються або консервуються, вирішуються Кабінетом Міністрів України відповідно до законодавства.

Як слідує з письмових пояснень ДП «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», документи щодо прийняття на баланс основних засобів від ВП «Шахта Родинська» станом на час розгляду справи Мінекоенерго не затверджені. Запису про припинення ВП «Шахта Родинська» ДП «Мирноградвугілля», як юридичної особи, станом на час судового розгляду справи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців не внесено, знаходиться в процесі припинення.

Згідно роз`яснень Департаменту вугільно-промислового комплексу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, отриманого відповідачем за вх.№256 від 30.10.2019 щодо забезпечення паливом на побутові потреби колишніх працівників ВП «Шахта «Родинська» ДП «Мирноградвугілля» забезпечення паливом цих осіб згідно п.2.6 наказу Міненерговугілля №551 від 08.08.2017 року покладається на керівника ДП «Мирноградвугілля» (а.с.30). Таке ж роз`яснення Міністерство енергетики та вугільної промисловості України надало на адресу ДП «Мирноградвугілля» 18.12.2019 за вх.№94/2554 і за зверненням колишніх працівників та пенсіонерів ВП «Шахта Родинська» (а.с.20).

Таким чином, доводи відповідача щодо розповсюдження на позивача положень ст.48 Гірничого Закону України щодо права на цільову субсидію, яка призначається у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, є неспроможними, так як підприємство, з якого на пенсію пішов позивач, відповідно до встановленого Порядку не ліквідовано, правонаступник не визначений. Отже, обов`язок забезпечення позивача безоплатним вугіллям, який має на це право відповідно до ч.7 ст.43 Гірничого Закону, покладається на відповідача.

Статтею 1 «Захист власності» Першого Протоколу до Європейської конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод визначено: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як встановлено судом, позивач звернувся до суду за захистом свого права, визначеного статтею 43 Гірничого Закону України, що створює для нього майновий інтерес, який підлягає захисту відповідно до положень ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Оскільки підстав для звільнення відповідача від обов`язку щодо забезпечення позивача безоплатним вугіллям відповідно до частини сьомої статті 43 Гірничого Закону України не встановлено, суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити.

Судові витрати, понесені позивачаем при зверненні до суду, які складаються з судового сбору в розмірі 768,40 грн., відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2, 12-13, 259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до Державного підприємства «Мирноградвугілля», (), місце розташування: м. Мирноград, Донецька область, вулиця Соборна, буд.1, третя особа Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», (), місце розташування: м.Київ, провулок Приладний, буд.2А, про зобов`язання забезпечення безоплатним вугіллям на побутові потреби, задовольнити.

Зобов`язати Державне підприємство «Мирноградвугілля» безоплатно надати ОСОБА_1 вугілля на побутові потреби за II півріччя 2019 року у кількості 2,95 тон.

Стягнути з Державного підприємства «Мирноградвугілля» на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані із сплатою судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.І.Клепка