Справа № 194/1600/20
Номер провадження № 2-о/194/63/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

секретаря судового засідання Ніколайчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в окремому провадженні цивільну справу за заявою законного представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дитини ОСОБА_2 , заінтересована особа: Тернівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

Законний представник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дитини ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою, заінтересована особа Тернівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті. В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що ОСОБА_2 є сином померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Стаханів Луганської області області ОСОБА_3 . Малолітня дитини ОСОБА_2 та його законний предстанвик, як внутрішньо переміщені особи зареєстрована в м. Тернівка Дніпропетровської області. 17 листопада 2020 року вона, як законний представник малолітнього ОСОБА_2 , звернулася до Тернівського міського відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з питанням отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 ,однак, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Встановлення факту смерті їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України в інтересах малолітнього ОСОБА_2 . В зв`язку з чим просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Стаханів Луганської області, Україна.

Законний представник заявника в судове засідання не з`явилася, але надала суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без її участі.

Представник заінтересованої особи Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази і письмові пояснення, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про народження.

Згідно наданої законним представником заявника копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17 січня 2018 року відділом запису актів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Стаханов Луганської області.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 17 січня 2018 року, виданого Центральною міською багатопрофільною лікарнею ЛНР, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом начальника Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) за вих. № 1224/20.33-74 від 17 листопада 2020 року, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 пред`явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З правових позицій Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Державна реєстрація смерті фізичної особи передбачена статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», відповідно до якої державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п. 1 постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015 року № 254-УІІІ, визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 14 липня 2016 року перейменовано місто Стаханов Луганської області на місто Кадіївка Луганської області.

Згідно Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Кадіївка Луганської області відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно до Переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, затвердженого Указом Президента України від 07 лютого 2019 року № 32/2019, м. Кадіївка Луганської області відноситься до тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отже, свідоцтво про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 , видане 17 січня 2018 року відділом запису актів цивільного стану Стаханівського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, та лікарське свідоцтво про смерть від 17 січня 2018 року, видане Центральною міською багатопрофільною дікарнею ЛНР, є недійсними і не створюють правових наслідків в Україні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 319 Цивільного процесуального кодексу України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 317 Цивільного процесуального кодексу України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Оскільки факт смерті, про встановлення якого просить законний представник малолітнього заявника, має для малолітньої дитини юридичне значення, оскільки це необхідно йому для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кадіївка Луганської області, Україна, для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України,а також з урахуванням того, що зазначений факт знайшов своє підтвердження, та м. Кадіївка (стара назва м. Стаханів) Луганської області відноситься до тимчасово окупованою території України,отже суд вважає за необхідне заяву законного представника малолітнього заявника про встановлення факту смерті задовольнити.

Відповідно до п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 18, 293, 315, 317, 319 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву законного представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах дитини ОСОБА_2 , заінтересована особа: Тернівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кіровськ Луганської області, громадянина України, місце смерті м. Кадіївка Луганської області, Україна, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до Тернівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2020 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін