Провадження № 2/359/788/2020
Справа № 359/8762/19
«26» лютого 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі Степаненко А.О. ,
за участі позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_5.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРТВЕЙН» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіаційна компанія «ДРІМ ВІНД») про розірвання трудового договору, припинення повноважень, -
17.09.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, предмет якого, на підставі ч.3 ст.49 ЦПК України, було змінено, та просив суд: - розірвати трудовий договір між ОСОБА_1 та ТОВ «Авіаційна компанія «Дрім Вінд» (ідентифікаційний код юридичної особи 41661579) з 20.08.2019 року на підставі ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України; - визнати повноваження ОСОБА_1 на посаді генерального директора ТОВ «Авіаційна компанія «Дрім Вінд» (ідентифікаційний код юридичної особи 416 615 79) припиненими з 20.08.2019 року на підставі ч.1 ст.38 Кодексу законів про працю України; а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір.( а.с.1-6,58,62,63).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 29.11.2018 року займав посаду генерального директора ТОВ «АК «Дрім Вінд». Відповідач є господарським товариством, яке здійснює свою діяльність на підставі статуту затвердженого Загальними зборами учасників Товариства, відповідно до п.1.6 якого засновниками та Учасниками Товариства є: громадянин України ОСОБА_3 та громадянин України ОСОБА_4 . Позивач вказує, що питання про його звільнення за власним бажанням обговорювалося з учасниками (власниками) товариства неодноразово, протягом останніх місяців, проте ігнорувалось та не вирішувалося по суті. Зазначив, що 15.07.2019року звернувся із заявою про своє звільнення з посади генерального директора до Товариства та учасників товариства (загальних зборів учасників) та просив звільнити з займаної посади генерального директора з 20.08.2019 року, провести розрахунок за відпрацьований час. Заява про звільнення від 16.07.2019 року була направлена ним на адресу товариства та на адресу учасників товариства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Крім того, керуючись п.12.16.10 Статуту, разом з заявою про звільнення, направив поштою на адресу учасників товариства Повідомлення від 16.07.2019 року №9142 про скликання загальних зборів учасників на 19.08.2019 рік. Проте, зазначив, 19.08.2019 загальні збори учасників так і не були проведені в товаристві. Учасники товариства не з`явилися на збори, питання про звільнення позивача не було вирішене належним чином власниками (учасниками) товариства вчергове. Позивач вказує, що на підставі поданої ним заяви про звільнення, повідомлення учасників товариства про скликання загальних зборів учасників, реалізуючи своє конституційне право, склав з себе повноваження генерального директора згідно наказу №102-к від 20.08.2019 року та назначив з 21.08.2019 року т.в.о. Генерального директора Товариства ОСОБА_3 за його згодою, ознайомивши з наказом. Однак, у вересні 2019 року випадково дізнався, що згідно інформації яка міститься в ЄДР, керівником товариства призначено ОСОБА_3 з 27.08.2019року.
Позивач вказує, що таке необґрунтоване та безпідставне обліковування в ЄДР на посаді керівника Товариства, після припинення трудових відносин з цим підприємством, призводить до того, що він фактично з 20.08.2019 по 26.08.2019 продовжував залишатися відповідальним, як керівник, за ведення всієї господарської діяльності товариства, в тому числі за подання обов`язкової державної звітності, сплату податків, виплату заробітної плати, хоча фактично таких повноважень вже не мав. Станом на дату звернення до суду з позовом, відповідач так і не прийняв рішення щодо звільнення. Тому позивач вважає, що вказана бездіяльність відповідача, щодо ігнорування його заяви про звільнення, неприйняття рішення про звільнення в строк який був вказаний в заяві порушує його права гарантовані Конституцією, Кодексом законів про працю та безпосередньо впливає на його обов`язки, оскільки невизнання відповідачем факту його звільнення з займаної посади з дати яка була вказана в заяві про звільнення з 20.08.2019 року, ігнорування власником Товариства його звернень щодо звільнення призводить до порушення його прав на вільний вибір праці та діяльності.
Ухвалою судді від 18 вересня 2019 року (а.с.50) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_5 підтримали позов та обставини викладені у ньому, просили позов задовольнити та не заперечували щодо заочного розгляду справи.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за адресою місцезнаходження товариства, причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи за відсутності представника, відзиву на позовну заяву, до суду не надходило.
Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач та представник позивача не заперечували.
Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
При цьому за змістом ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 2 вказаної ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Наведеною нормою визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 29.11.2018 р. обіймав посаду генерального директора ТОВ «Авіаційна компанія «Дрім Вінд», що підтверджується копією трудової книжки позивача та наявними в ній записами (а.с. 12,13).
Згідно до п.1.6 Статуту засновниками та Учасниками Товариства є: громадянин України ОСОБА_3 та громадянин України ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 58 ЗУ «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників.
Так, згідно п.12.12., 12.13, 12.14 Статуту, Генеральний директор призначається та звільняється загальними зборами учасників Товариства. Генеральний директор здійснює оперативне керівництво поточною діяльністю Товариства, він підзвітний загальним зборам учасників Товариства і відповідає перед ними за діяльність товариства в рамках компетенції і прав, наданих йому Статутом, рішеннями загальних зборів учасників Товариства та іншими внутрішніми документами, які затверджують загальні збори учасників Товариства.
Повноваження генерального директора починають діяти з моменту прийняття загальними зборами рішення про його обрання та закінчуються в момент прийняття рішення про обрання нового генерального директора.
Генеральний директор призначається безстроково, якщо інше не вирішено зборами учасників Товариства. Можливе повторне призначення і дострокове звільнення Генерального директора з цієї посади.
Пунктом 12.16.10 Статуту генеральний директор вирішує всі питання діяльності Товариства, крім тих, що належать до компетенції загальних зборів учасників Товариства, зокрема у разі необхідності ініціює скликання позачергових загальних зборів учасників Товариства.
Встановлено, позивач ОСОБА_1 16.07.2019 року звернувся з заявою до Товариства та учасників товариства, якою просив звільнити з посади генерального директора з 20.08.2019 року та провести розрахунок за відпрацьований час, яка була отримана товариством 17.07.2019 р. за вхідним № 014.( а.с.23).
Крім того, відповідно до п.12.16.10 Статуту, 16.07.2019 за вих.. № 142 позивачем було направлено поштою на адресу учасників Товариства ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомлення учасникам ТОВ «АК «Дрім Вінд» про скликання позачергових загальних зборів учасників товариства на 19.08.2019 року на 10 годину для погодження та прийняття рішення з запропонованим порядком денним (а.с.14-22):
1.Про звільнення з посади генерального директора Т0В «АК «Дрім Вінд» ОСОБА_1 з 20.08.2019 року за власним бажанням та припинення його повноважень на посаді генерального директора товариства.
2. Про обрання Генерального директора ТОВ «АК «Дрім Вінд»
3.Про проведення державної реєстрації припинення повноважень на посаді Генерального директора ТОВ «АК «Дрім Вінд» ОСОБА_1 та проведення державної реєстрації на посаді новообраного генерального директора товариства.
Однак, 19.08.2019 року загальні зори учасників товариства проведені не були, через неявку всіх учасників товариства, що підтверджується відповідним актом від 19.08.2019р.(а.с.27).
За змістом положень ст. 38 КЗпП, ст. 30, 39 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», ст. 58, 60, 62 ЗУ «Про господарські товариства» права директора на звільнення за власним бажанням кореспондує обов`язок учасників товариства розглянути заяву директора про звільнення, створити новий виконавчий орган та внести дані зміни в Єдиний державний реєстр.
Розглядаючи справи, пов`язані із застосуванням даною норми, Конституційний суд України у рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004, від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 р. № 2-рп/2008 зазначив, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю Конституційний суд України розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
Відповідно до ст. 24 КЗпП України - трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи передбачені законодавством про працю, колективним договором, або угодою сторін.
Зі змісту ст. 21 КЗпП України випливає, що трудовий договір є двостороннім договором між працівником та роботодавцем, які по відношенню один до одного мають відповідні права та обов`язки. Інші суб`єкти мають право втручання у взаємовідносини цих сторін лише у випадках та в порядку передбаченому чинним законодавством.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст.36 КЗпП України однією з підстав припинення трудового договору є - розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
За ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.
Отже, оскільки скликати Загальні збори учасників для вирішення питання звільнення не надалося можливості, позивач реалізуючи своє конституційне право за ст..43 Конституції України та ст.38 КЗпП склав з себе повноваження генерального директора, що підтверджується наказом №102-к від 20.08.2019 (а.с.37).
Одночасно, ОСОБА_1 , наказом № 103-к від 20.08.2019 р. призначив з 21.08.2019 р. тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ТОВ «АК «Дрім Вінд» директора з льотної експлуатації ОСОБА_3 , про що останній був ознайомлений 21.08.2019р.(а.с.38,39).
Як стверджує позивач, про факт свого звільнення повідомив органи ДФС, Державну авіаційну службу, контрагентів про припинення своїх повноважень на займаній посаді з 20.08.2019 року.
Водночас, згідно інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.40-42) вбачається, що керівником ТОВ «АК «Дрім Вінд» призначено т.в.о. генерального директора ОСОБА_3 з 27.08.2019 року.
З наведеного слідує, що інформація про те, що позивач ОСОБА_1 займає посаду генерального директора безпідставно обліковувалася в ЄДР з дати фактичного припинення ним виконання обов`язків Генерального директора, тобто з 20.08.2019 року, по 26.08.2019 року включно.
Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними.
Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.
Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.
Встановлено, що уповноважений на звільнення директора орган ТОВ «АК «Дрім Вінд» проігнорував повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків по створенню нового виконавчого органу.
Станом на день розгляду справи, відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про прийняття рішення щодо звільнення та розірвання трудового договору на підставі заяви ОСОБА_1 .
З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності товариства відповідачем були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця для його реалізації.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені з 20.08.2019 року, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, відповідачем не прийнято рішення відповідно до вимог діючого трудового законодавства та у встановленні строки відомості до ЄДР були не внесені.
Докази, які б спростовували висновки суду, відповідачем не надані.
Крім того, в ході розгляду справи встановлено, що 21.11.2019 року ТОВ «Авіаційна компанія «Дрім Вінд» було змінено назву юридичної особи на ТОВ «Кортвейн», що підтверджується копією рішення засновників ТОВ «АК «Дрім Вінд» та копією статуту ТОВ «Кортвейн» (а.с.97-111).
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
У відповідності до вимог ч. ч. 2, 3 ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно вимог ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Зважаючи на викладені встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим підлягають задоволенню
З урахуванням вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1536 гривень 80 копійок (а.с. 45) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,223,258,259,263-265,266,273,280-281ЦПК України, суд -
Позов задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 10 березня 2020 року.
Суддя І.В.Муранова-Лесів