ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/141/20Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіГончар Н.І., Сіренко Ю.В.
секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач (скаржник) Черкаська міська рада,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23.10.2019 (ухвалене у залі судових засідань Придніпровського районного суду о 12 год. 40 хв., повний текст складено 04.11.2019, суддя в суді першої інстанції Демчик Р.В.) у цивільній справі за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про користування частиною прибудинкової території,

в с т а н о в и в :

28.11.2017 міська рада звернулась до суду з даним позовом, яким просила стягнути з відповідача на користь міського бюджету м. Черкаси заборгованість за угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 16.07.2010 №743 в сумі 12740,35 грн., пеню в сумі 353,49 грн. та судові витрати, зазначаючи про те, що 16.07.2010 між Черкаською міською радою та ОСОБА_1 укладено угоду №743 про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, яка зареєстрована в управлінні земельних ресурсів та землеустрою департаменту архітектури, будівництва та землеустрою, за адресою АДРЕСА_1 . Предметом цієї угоди є грошове зобов`язання відповідача по оплаті за фактичне користування частиною прибудинкової території, яку вона використовує, маючи у власності нежитлове приміщення.

За період використання відповідачем земельної ділянки (01.07.2010 по 31.10.2017), який вона зобов`язалась оплатити згідно пунктів 3.2 та 3.4 угоди №743, їй нараховано 50320,50 грн. (з уточненням на коефіцієнт індексу інфляції). Однак, в порушення взятих на себе договірних зобов`язань, відповідач лише частково виконала умови угоди, сплативши 37580,15 грн., внаслідок цього за нею утворилася заборгованість у розмірі 12740,35 грн.

Згідно п.3.6 угоди позивач нарахував відповідачу пеню за несвоєчасне внесення платежів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу за кожний день прострочення в сумі 353,49 грн. за шість місяців.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, а також порушення нею вимог законодавства, міський бюджет недоотримав за угодою про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 16.07.2010 №743 кошти в сумі 12740,35 грн. та пеню в сумі 353,49 грн., про стягнення яких порушено питання в цій справі.

Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23.10.2019 позовні вимоги у справі залишено без задоволення з посиланням на те, що вони є необґрунтованими. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2009 у справі №22-а-1771/08 визнано незаконним та нечинним рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.06.2005 №793 «Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території» та зазначено, що цим рішенням виконавчого комітету на території міста Черкаси фактично встановлений новий вид плати за користування землею, яка не є земельним податком, не є орендною платою, оскільки відповідні земельні ділянки не передавалися платникові в оренду. Отже нарахування відповідної плати відповідачу у справі міською радою проведено незаконно.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач 13.12.2019 подав через відділення поштового зв`язку апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги у справі. Зазначає, що ОСББ «Затишок 2005» не оформило своє право постійного користування прибудинковою земельною ділянкою, яка фактично використовується відповідачем та перебуває у власності міської ради, отже саме міська рада несе збитки від ненадходження коштів від використання комунальної власності. Посилання на договір №5 на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, укладений 01.11.2018 ОСББ «Затишок 2005» з відповідачем, є помилковим, адже він регулює питання витрат на утримання будинку та при будинкової території та не включає в себе оплату за користування частиною прибудинкової території. Норми законодавства не містять заборони на встановлення плати за користування прибудинковою територією. Постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2009 у справі №22-а-1771/08 була скасована ухвалою ВАСУ від 03.04.2012. Постановою апеляційного суду Черкаської області від 22.10.2018 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання угоди про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 16.07.2010 №743 недійсною.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

При розгляді справи встановлено, що 16.07.2010 між Черкаською міською радою, як «Землевласником», та відповідачем ОСОБА_1 , як «Землекористувачем», укладено угоду про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, згідно п.1.1 якої, об`єктом угоди є частина прибудинкової території за адресою АДРЕСА_1 , яку використовує відповідач, маючи у власності нежитлове приміщення.

Відповідно до п.п.2.1-2.3 цієї угоди вона укладається до 01.07.2013. Угода набуває чинності з дати її реєстрації в книзі реєстрації угод про справляння плати за користування частиною прибудинкової території. Якщо землекористувач продовжує використовувати частину прибудинкової території після закінчення строку дії цієї угоди, за відсутності письмових заперечень землевласника протягом одного місяця після закінчення строку дії угоди, ця угода вважається продовженою на той самий термін на тих самих умовах, які були передбачені угодою.

Пунктом 3.1 угоди передбачено, що за користування частиною прибудинкової території землекористувач сплачує плату у грошовій формі у розмірі, визначеному згідно рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.06.2005 №793.

Відповідно до п.3.2 угоди землекористувач, що використовує земельну ділянку з порушенням вимог ст.206 ЗК України, чим завдає збитків землевласнику, протягом 6-ти місяців зобов`язується відшкодувати кошти в розмірі 6920,90 грн. рівними частинами по 1153,48 грн. щомісячно до 10-го числа місяця наступного за звітним, за період з 08.07.2008 по 30.06.2010.

Пунктом 3.4 угоди передбачено, що місячна плата за користування частиною прибудинкової території з 01.07.2010 складає 291,10 грн. та вноситься землекористувачем до 10-го числа місяця наступного за звітним.

Пунктом 3.5 угоди передбачено, що в разі будь яких змін Черкаською міською радою розмірів плати за користування частиною прибудинкової території розмір щорічної плати змінюється без внесення змін до угоди.

Зазначена угода зареєстрована в управлінні земельних ресурсів та землеустрою департаменту архітектури, будівництва та землеустрою 16.07.2010 за №742, про що в книзі обліку Угод про плату за користування частиною прибудинкової території зроблено запис.

Крім того, пп. «б» п.6.1 угоди встановлено, що невід`ємною частиною угоди є розрахунок частки та площі для нарахування плати за користування частиною прибудинкової території.

Вищевказаних додатків до угоди, якою позивач обґрунтовує свої позовні вимоги у справі, сторони суду не надали.

З розрахунку плати за користування частиною прибудинкової території ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , який зроблений на підставі рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.06.2005 №793 «Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території», плата за користування земельною ділянкою на рік 3493,40 грн.

Сума до сплати за період фактичного користування з 08.07.2008 до 30.06.2010 складає 6920,90 грн.; плата за користування земельною ділянкою на рік з 01.01.2012 становить 5008,10 грн.; з 01.01.2015 6255,19 грн.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 , який складений департаментом фінансової політики Черкаської міської ради 21.11.2017, за період з 01.07.2010 по 31.10.2017 ОСОБА_1 нараховано 50320,50 грн. (41885,20 + 6920,90 + 1514,40 (донарахування за 2012 рік).

За вказаний період ОСОБА_1 сплачено 37580,15 грн. Її заборгованість становить 12740,35 грн.

Останній платіж був здійснений відповідачем в червні 2016 року в сумі 1493,94 грн.

Крім того, п.3.6 угоди передбачено стягнення пені за несвоєчасне внесення платежів, передбачених угодою, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на день виникнення боргу за кожний день прострочення.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач також нарахував пеню в сумі 353,49 грн.

Позовні вимоги про стягнення заборгованості по платі за користування частиною прибудинкової території та нарахованої у зв`язку з цим пені є предметом розгляду в цій справі.

Відповідач листом від 16.05.2019 зверталася до Черкаської міської ради з приводу розірвання угоди про справляння плати за користування частиною прибудинкової території від 16.07.2010, так як вона не відповідає чинному законодавству, але відповіді не отримала. З вказаної дати відповідач не сплачує позивачу нараховану плату, оскільки сплачує плату за утримання прибудинкової території на рахунок ОСББ.

Повторно звернувшись 09.11.2016 до Черкаської міської ради з вказаним питанням, була надана відповідь від 29.12.2016 №8582-2 про відсутність підстави для розірвання угоди про справляння сплати за користування частиною прибудинкової території від 16.07.2010 року АДРЕСА_2 743 по АДРЕСА_1 , оскільки відповідач фактично використовує приміщення для комерційних цілей.

Крім того, судами розглядався спір між цими ж сторонами про визнання угоди від 16.07.2010 про справляння плати за користування частиною прибудинкової території недійсною.

01.11.2008 між ОСББ «Затишок 2005» (яке здійснює управління багатоквартирним житловим будинком по АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 укладено договір №5 на участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, згідно п.1.1 якого виконавець (ОСББ) забезпечує обслуговування та ремонт нежитлового приміщення, а також утримання прибудинкової території із розрахунку 0,80 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщення. Власник ( ОСОБА_1 ) приймає участь у витратах на виконання названих робіт. В подальшому між ОСББ «Затишок 2005» та ОСОБА_1 27.04.2015 та 01.03.2017 укладено Додаткові угоди до вказаного Договору щодо зміни розміру вартості надання послуг за один місяць.

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 22.10.2018 в позові ОСОБА_1 до Черкаської міської ради про визнання угоди недійсною відмовлено. Судом встановлено, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2009 у справі №04/408а визнано незаконним та нечинним рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.06.2005 №793 «Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території». Ухвалою Вищого адміністративного суду від 03.04.2012 вказану постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2009 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Станом на жовтень 2018 року відсутні докази того, що рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.06.2005 №793 «Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території» визнано незаконним або нечинним.

Інших обставин, які б свідчили про можливість визнати недійсною угоду від 16.07.2010 про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, судом встановлено не було.

Отже апеляційний суд прийшов до висновку про те, що зазначений правочин є дійсним, тобто таким, що здійснює правову регулювання відноси сторін у справі.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Одночасно, п.4 положення про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, затвердженого рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.06.2005 №793, передбачено, що при обчисленні розміру зазначеної плати використовується площа частини прибудинкової території, яка закріплена за окремою спорудою (а.с.100).

У розрахунку частки та площі нарахування плати за користування частиною прибудинкової території відповідача у справі (а.с.8-10) зазначено, що площа для нарахування плати за землю становить 131,90 кв. м.

Такими є фактичні обставини у справі. Правовідносини наявні між сторонами мають наступне правове регулювання.

Згідно положень ст.ст.627, 628 та 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525 та 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На момент вирішення спору у даній справі судом першої інстанції відповідна угода про справляння плати за користування частиною прибудинкової території, укладена між сторонами, була чинною, адже недійсною суд її не визнавав, а сторони не розривали, доказів того, що рішення міської ради про справляння плати за землю було скасоване матеріали справи також не містять, отже суд першої інстанції помилково, посилаючись на скасоване рішення суду в адміністративній справі, вказав, що позивач не мав правових підстав для нарахування плати за землю.

Є помилковою вказівка суду першої інстанції на угоду, укладену відповідачем з ОСББ «Затишок 2005», адже вона передбачає плату за обслуговування та ремонт нежитлового приміщення та утримання прибудинкової території, що взагалі не тотожна платі за використання прибудинкової території, заборгованість по якій є предметом стягнення в цій справі.

Суд помилково послався на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.02.2009 у справі №22-а-1771/08, якою визнано незаконним та нечинним Рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 21.06.2005 №793 «Про справляння плати за користування частиною прибудинкової території», адже вказане судове рішення скасовано в касаційному порядку ухвалою Вищого адміністративного суду від 03.04.2012.

Одночасно апеляційний суд враховує, що позивач не надав суду ніяких доказів у підтвердження того, яка саме земельна ділянка (частина прибудинкової території) перебуває у користування відповідача із зазначенням її площі, отже перевірити правильність розрахунків заборгованості, виконаних позивачем, не має можливості.

При цьому, слід враховувати, що позивач, обґрунтовуючи свої вимоги у справі, не надав суду невід`ємну частину угоди, згідно до п.6, а саме - розрахунок частки та площі для нарахування плати за користування частиною прибудинкової території, що не дозволяє встановити який саме конкретно визначений об`єкт (частина прибудинкової території) певної площі перебуває у користуванні відповідача та за який саме сторони домовилися при укладенні вказаної угоди справляти плату.

Посилання позивача на те, що надані ним до позовної заяви розрахунки плати за користування частиною при будинкової території громадянкою ОСОБА_1 (а.с.8-10) і є тією невід`ємною частиною угоди про яку йдеться в п.6 цієї угоди, колегія суддів оцінює критично, оскільки вказаний розрахунки вже проведені, виходячи з розміру площі 131,9 без зазначення джерела походження цього вихідного даного, також складені за різні проміжки часу, тобто не в момент укладання між сторонами основної угоди від 16.07.2010, а розрахунок плати за користування частиною при будинкової території, що містить на а.с.8 взагалі відноситься до періоду часу, що передує укладенню вищевказаного договору між сторонами по справі з 08.07.2008 по 30.06.2010 року. Крім того, вказані розрахунки підписані лише представником від Черкаської міської ради, при цьому інша сторона договору зазначені розрахунки, які за твердженням апелянта є невід`ємною частиною угоди, взагалі не підписувала, що спростовує зазначені ним доводи .

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже позовні вимоги у цій справі є необґрунтованими, так як позивачем не доведено того, яка саме площа прибудинкової території перебуває у користуванні відповідача, що не дає змоги вирахувати точну суму, що має сплатити користувач власнику землі.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23.10.2019 у даній справі слід скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийняти постанову про відмову у задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

На підставі ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за позивачем у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду міста Черкаси від 23.10.2019 у цивільній справі за позовом Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про користування частиною прибудинкової території скасувати.

Позовні вимоги Черкаської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді залишити за позивачем.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 30.01.2020.

Суддя-доповідач

Судді