Справа № 359/2780/20
Провадження № 4-с/359/25/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Яковлєвої Л.В.,

при секретарі Вітківському Є.О.,

за участі представника скаржника адвоката Білоус Т.Г., представника Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЦМРУ МЮ (м. Київ) Сороки В.І.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі матеріали скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ, заінтересована особа: Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання незаконним та скасування постанови про накладення арешту та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з скаргою щодо визнати дій Бориспільського МР ВДВС ЦМУМЮ м. Київ неправомірними, згідно якої просив : зобов`язати Бориспільський МР ВДВС ЦМУМЮ м.Київ зняти арешт з рахунку № UА 6566455 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який відкрито на ім`я ОСОБА_1 для зарахування заробітної плати. Зобов`язати Бориспільський МР ВДВС ЦМУМЮ м. Київ ознайомити ОСОБА_1 з матеріалами виконавчих проваджень №59120221 від 16.05.2019 року та № 61577333 від 17.03.2020 року.

Скаргу обґрунтовано тим, що 24 березня 2020 року скаржнику стало відомо, що Бориспільським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ накладено арешт на його поточний рахунок для виплати заробітної плати, що відкритий в АТ КБ «Приватбанк». Крім того, відповідно до результату пошуку виконавчих поводжень з сайту asvpweb.minjust.gov.ua «Автоматизована система виконавчого провадження» від 24 березня 2020 року, йому стало відомо, що у Бориспільському МР ВДВС ЦДМУМЮ м. Київ на його ім`я відкрито два виконавчих провадження, а саме : ВП № 59120221 від 16 травня 2019 року, ВП № 61577333 від 17 березня 2020 року.

Скаржник стверджує, що працює найманим працівником в КНП «БРЦПМСД» на посаді водія чергового кабінету невідкладної швидкої допомоги та отримує заробітну плату, дана робота є єдиним джерелом прибутку.

24 березня 2020 року ОСОБА_1 подав до Бориспільського МР ВДВС ЦМУМЮ м. Київ, звернення яким просив: видати постанову про накладення арешту на його поточний рахунок для виплат заробітної плати; надати для ознайомлення матеріали виконавчих проваджень № 59120221 від 16 травня 2019 року та за №61577333 від 17 березня 2020 року.

З моменту подачі 24 березня 2020 року та по час подання скарги до суду, з боку Бориспільського МР ВДВС ЦМУМЮ м. Київ жодних дій не вчинено, постанову про накладення арешту не видано, з матеріалами виконавчого провадження скаржника не ознайомлено.

30 березня 2020 року ОСОБА_1 подав вимогу, до керівника Бориспільського МР ВДВС ЦМУМЮ м. Київ, якою вимагав скасувати постанову про накладення арешту, та зняти арешт з поточного рахунку для виплати заробітної плати №UA6566455 відкритий в АТ КБ «ПриватБанк». посилаючись на те,| що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, та додано копія виписки АТ КБ «ПриватБанк» В9RHIM6APEED2RHH від 24 березня 2020 року по зарплатному рахунку № UA 6566455.

Скаржник стверджує, що його вимога залишається проігнорована керівництвом Бориспіль-ського МР ВДВС ЦМУМЮ м. Київ, арешт з поточного рахунку для виплати заробітної плати не знято, відповідь не надано.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 квітня 2020 року відкрито провадження в справі та витребувано з Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірені копіі матеріалів виконавчих проваджень за № 59120221 та №61577333.

В судовому засіданні представник скаржника Білоус Т.Г. підтримала доводи скарги та просила задовольнити її.

Представник Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЦМРУ МЮ (м. Київ) Сорока В.І. заперечував проти скарги та просив відмовити у її задоволенні. Крім того, зазначив, що справа має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Представник Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином; заяв чи клопотань до суду не направив.

Суд, заслухавши надані сторонами пояснення та дослідивши матеріали справи, в тому числі матеріалів виконавчих проваджень, прийшов висновку про необхідність закриття проваджен-ня у справі з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною 1ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Всупереч вищевикладених норм, ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на дії державного виконавця, в межах виконавчого провадження, що відкрито не на підставі виконавчого документа, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області. Про дану обставину, суду стало відомо лише під час розгляду справи та вивчення належним чином завірених матеріалів виконавчих проваджень № 61577333 та №5912221, а саме 23 квітня 2020 року.

Разом з тим, у поданій 07 квітня 2020 року ОСОБА_1 скарзі до суду та доданих до неї матеріалів, не містилось інформації щодо виконавчих документів, на підставі яких відкриті виконавчі провадження № 61577333 та № 5912221, а саме не вказано орган що їх видав.

Відповідно ч.1ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує постанову державного виконавця з виконання рішення ухваленого ГУ ДПС у Київській області, відтак оскарження дій державного виконавця має здійснюватись в порядку адміністративного судочинства.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі й під час виконання виконавчих написів нотаріуса. Такі скарги подаються до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У зв`язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою, а помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно ч.ч. 2, 3 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи те, що в порядку цивільного судочинства можуть оскаржуватись лише рішення дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до норм ЦПК України, суд закриває провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19, 255, 447ЦПК України, 287 КАС України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд -

в и р і ш и в :

Провадження по справі за скаргою ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: державний виконавець Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ, заінтересована особа: Головне управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання незаконним та скасування постанови про накладення арешту та зобов`язання вчинити певні дії, закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що з вказаними вимогами слід звертатись в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала суду є остаточною та апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Яковлєва Л.В.