ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2166/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року до Дарницького районного суду м. Києва звернулась ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягуваних аліментів, в якій просила суд збільшити розмір аліментів та щомісячно стягувати із ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання, у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку на період навчання ОСОБА_1 , позинаючи з дати подачі цього позову й до досягнення ОСОБА_1 23-річного віку.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м.Києві 10.08.2001 року (актовий запис про народження №494 від 27.04.2001 року).

Шлюб між батьками позивача було розірвано і позивач залишилась на утриманні матері та проживає разом з нею.

З 01.09.2018 року позивач навчається в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка, на факультеті "Психологія", на договірній основі. Орієнтовний строк закінчення рівня "Бакалавр" - ІНФОРМАЦІЯ_2

Доходи матері позивача не можуть забезпечити повноцінне її навчання та утримання.

Добровільної згоди з приводу матеріального утримання позивача, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, з відповідачем не досягнуто, в зв`язку з чим позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 22.07.2019 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивача в судове засідання з`явилась, позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, від його представника надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника, вимоги позовної заяви не визнав з підстав викладених у відзиві на позов.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний актовий запис №494, що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції у м.Києві 10.08.2001 року.

Батьками позивача є: батько - ОСОБА_2 (відповідач у справі), мати - ОСОБА_3 .

Як вбачається з даних свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, 22.02.2007 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №135.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 12.02.2014 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів та оскільки ОСОБА_2 свідомо продовжував порушувати свої обов`язки щодо утримання та виховання доньки, в подальшому, рішенням цього ж суду від 26.03.2014 року відповідача було позбавлено батьківських прав, відносно його дитини ОСОБА_1

ОСОБА_1 з 01.09.2018 року є студенткою 1 курсу освітнього рівня «бакалавр», денної форми навчання факультету психології Київського національного університету імені Тараса Шевченка, з терміном навчання до ІНФОРМАЦІЯ_2

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06.06.2019 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення аліментів на повнолітню дочку відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду м.Києва від 16.09.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06.06.2019 року скасовано та ухвалено нове.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину та стягнення аліментів на повнолітню дочку задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, щомісячно у розмірі 1/8 частки від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 16.04.2019 року та до закінчення донькою навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені додаткові витрати у сумі 12 536 грн. 25 коп.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Позивач зазначає, що визначений постановою Київського апеляційного суду розмір аліментів є недостатнім для забезпечення її нормального життя.

Разом з тим, у відзиві на позов, відповідач зазначив, що має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Відповідно до вказаних правових норм, виявлення бажання на отримання матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчанням є правом повнолітньої дочки (сина) або одного з батьків, з якими вона (він) проживають, яке нерозривно пов`язано з обов`язковою умовою можливості відповідача надавати таку допомогу і така умова оцінюється судом у сукупності з іншими обставинами, що мають істотне значення для вирішення спору.

У відповідності до роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Разом з тим, із позовом про збільшення розміру аліментів звернулась не мати ОСОБА_1 , як це передбачено ст. ст. 181, 192 СК України, а сама ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).

Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача про необхідність зміни розміру аліментів не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не надано жодного доказу про зміну матеріального стану - у відповідача в бік покращення, а у позивача - в бік погіршення.

Судом встановлено, що у відповідача на утриманні є двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу, розмір доходу відповідача не є достатнім для зміни розміру аліментів. Крім того, відповідач добросовісно сплачував аліменти на утримання позивача до її повноліття, заборгованість по сплаті аліментів у відповідача відсутня.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то судовий збір за розгляд справи підлягає компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на дитину, яка продовжує навчання - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: