справа № 489/1334/19
провадження №2/489/137/20
14 квітня 2020 року м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Коваленка І.В.,
секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Органу опіки і піклування виконкому Миколаївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав та накладення заборони на відчуження житла,
У березні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та накласти заборону на відчуження житла за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач є матір`ю ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , які перебувають на первинному обліку в службі у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради з 08.11.2017, як діти, позбавлені батьківського піклування. Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.09.2017 малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відібрано у матері без позбавлення її батьківських прав, у зв`язку з тим, що остання вихованням дітей не займається, не цікавиться їх інтересами, не піклується про їх здоров`я та виховання. Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 23.03.2018 №250 дітей було влаштовано до прийомної сім`ї.
Міський протитуберкульозний диспансер повідомив, що відповідач знаходилась на амбулаторному лікуванні з діагнозом - захворювання легенів А-16.0 з 05.02.2018 по 13.08.2018, після проходження якого виявлено негативну рентген-динаміку. У зв`язку з чим відповідач повинна пройти лікування знову за 2 категорією та, відповідно, не має права здійснювати догляд за дітьми. Згідно повідомлення Інгульського ВП ГУ НП в Миколаївській області відповідач характеризується з негативного боку, неодноразово була помічена у вживанні спиртних напоїв, підтримує зв`язок з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. Крім того, до Ленінського районного суду міста Миколаєва направлено обвинувальний акт відносно відповідача за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.
Навчальні заклади, в яких навчаються діти, повідомили, що відповідач їх долею не цікавилась та не приймала участі у навчально-виховному процесі дітей. Прийомна мати ОСОБА_4 повідомила, що з моменту влаштування в її сім`ю дітей, їх рідна мати до неї не зверталась, долею дітей не цікавилась та не приймала участі в процесі їх виховання. Таким чином, відповідач не виконує свої батьківські обов`язки по відношенню до дітей, матеріально їх не утримує, не цікавиться їх інтересами та несе загрозу їх здоров`ю.
Оскільки протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дітей у матері не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дітей їх матір`ю, виникає необхідність вжити заходів позбавлення позивача батьківських прав відносно її дітей.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 06.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 15.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання, призначене на 14.04.2020 на 08:30 годину, сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач причин неявки суду не повідомила та правом на дання відзиву не скористалась. Направлена на її адресу судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
Представник третьої особи надала до суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності та задовольнити позовні вимоги.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши наявні в ній докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідач є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .
З матеріалів справи вбачається, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають на первинному обліку служби у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, як діти, позбавленні батьківського піклування, з 10.03.2017.
Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.09.2017 малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відібрано у відповідача без позбавлення батьківських прав. З мотивувальної частини рішення вбачається, що відповідач неналежним чином виконує свої батьківські обов`язки, зловживає спиртними напоями, не доглядає за дітьми та не слідкує за їх станом здоров`я.

Згідно матеріалів справи, малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було влаштовано до прийомної сім`ї.

Відповідно до листа Міського протитуберкульозного диспансера №787 від 11.12.2018 відповідач знаходилась на амбулаторному лікуванні з діагнозом - захворювання легенів А-16.0 з 05.02.2018 по 13.08.2018. П завершенню лікування вчасно на обстеження не з'явилась, при рентген-контролі від 06.09.2018 виявлено негативну рентген-динаміку. Відповідач повинна була пройти до обстеження та розпочати лікування знову за 2 категорією. Проте на обстеження не з`явилась, стан її здоров'я невідомо, можливо прогресування туберкульозного процесу за наявності бактеріовиділення, а отже вона не має право здійснювати догляд за дітьми, принаймні доки не буде до обстежена.

Згідно характеристики ДОП СП Інгульського ВП ГУ НП в Миколаївській області від 27.10.2018 відповідач характеризується з негативного боку, часто зловживає спиртними напоями, була помічена у компаніях осіб, які ведуть антигромадський спосіб життя. Крім того, до Ленінського районного суду міста Миколаєва направлено обвинувальний акт відносно відповідача за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.

З акту обстеження умов проживання №04.07-01-16/2618 від 13.12.2018 вбачається, що відповідач за адресою: АДРЕСА_1 не мешкає, її місце знаходження не відомо.

Відповідно до акту обстеження умов проживання №04.07-01-16/2619 від 13.12.2018 ОСОБА_5 - бабуся дітей, за адресою: АДРЕСА_2 , не мешкає у зв`язку з виїздом за кордон на заробітки.

Згідно інформації, наданої дошкільним навчальним закладом №147, від 02.01.2019 відповідач протягом навчального року до вказаного навчального закладу не зверталась, долею ОСОБА_2 не цікавилась та не приймала участі у навчально-виховному процесі доньки.

З відповіді Миколаївської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №23 Миколаївської міської ради Миколаївської області від 03.01.2019 вбачається, що звернень від відповідача до закладу освіти стосовно навчання її малолітньої дитини ОСОБА_3 не було, долею доньки відповідач не цікавилась та не приймала участі у її навчально-виховному процесі.

Відповідно до листа ОСОБА_4 , яка згідно матеріалів справи є прийомною матір`ю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , відповідач до неї не зверталась, долею дітей не цікавилась та не приймала участі в процесі їх виховання.

Згідно висновку органу опіки і піклування Миколаївської міської ради №1532/02.02.01-22/25/14/19 від 10.04.2019, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав стосовно її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Статтею 150 СК України визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно частини четвертої статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (пункт 2 частина перша стаття 164 СК України).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, не здійснює належного догляду за дітьми, не цікавиться їх долею, не приймає участі в процесі їх виховання, вживає спиртні напої та несе загрозу здоровю дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав відповідача по відношенню до її дітей.

В іншій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 4 статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Відповідно до частини третьої статті 25 Закону України «Про охорону дитинства» у разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім`ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім`ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім`ї.

Відповідно до статті 32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», за дітьми сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також особам з їх числа зберігається право на житло, в якому вони проживали з батьками, рідними до встановлення опіки, піклування, влаштування в прийомні сім`ї, дитячі будинки сімейного типу, заклади для дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно із пунктом 3 частини третьої статті 71 Житлового кодексу України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 161224435 від 27.03.2019 інформація про право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 , відсутня.

Враховуючи, що позивачем не наведено підстав на обґрунтування позову в частині накладення заборони на відчуження квартири та не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження належності житла за адресою: АДРЕСА_3 на праві власності відповідачу, або доказів реєстрації дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за вказаною адресою, відповідно частини першої статті 13, частини першої статті 81 ЦПК України суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у вказаній частині.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Органу опіки і піклування виконкому Миколаївської міської ради про позбавлення батьківських прав та накладення заборони на відчуження житла задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач - Орган опіки і піклування виконкому Миколаївської міської ради, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20;

відповідач - ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

третя особа - Служба у справах дітей адміністрації Інгульського району Миколаївської міської ради, місцезнаходження: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 1.

Повний текст судового рішення складено 14.04.2020.

Суддя І.В.Коваленко