Справа № 307/3445/20
Провадження № 2/307/1641/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд із позовною заявою в якій просить збільшити розмір аліментів стягуваних з відповідача на її користь на підставі рішення Тячівського районного суду від 01.09.2016 на утримання синів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Посилається на те, що діти знаходяться на її утриманні. З кожним роком витрати на них збільшуються, у зв`язку з необхідністю створенням належних умов для розвитку, освіти, забезпечення повноцінного харчування, належних умов для життя. З 2018 року старший син навчається в Закарпатському машинобудівному технікуму, а молодший син відвідує Буштинський дошкільний навчальний заклад. У зв`язку з інфляційними процесами зменшилася купівельна спроможність суми сплачуваних аліментів призначених рішенням суду від 01.09.2016 у розмірі 2200 гривень. Відповідач є працездатним, на хронічні чи інші захворюваннями не страждає, працює в Чеській Республіці, а також перевозить за кордон пасажирів на власному мікроавтобусі, інших дітей на утриманні немає, його матеріальний стан набагато покращився.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Надав суду відзив, в якому зазначає, що доводи позивачки є недоведеними. Розмір аліментів вже встановлений рішенням суду є достатнім, оскільки становить суму, що є більшою 50-ти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, 995 гривень для дитини до 6-ти років та 1197.50 грв. для дитини від 6-ти до 18-ти років. В умовах карантину у зв`язку з хворобою COVID-19, яка визначена як форс-мажорна обставина, відповідач не має можливості додатково заробляти і сплачувати аліменти у більшому розмірі ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а на його утриманні також знаходяться непрацездатні батьки.

Розглянувши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 01.09.2016 з відповідача було стягнуто на користь позивачки аліменти на утримання синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2200 гривень щомісячно.

Довідкою Буштинської селищної ради стверджено, що на утриманні позивачки знаходяться двоє дітей.

Згідно із ст. 8 ч. 1 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повнолітнього віку.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Із приписів статті 182 СК України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст. 184 ч.ч. 1 та 2 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

За правилами ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Порядок стягнення аліментів визначено у Законі "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Суд вважає, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення аліментів сталася значна зміна цін на основні життєво-необхідні товари та продукти, що є загальновідомою обставиною і не потребує доказування, тому є підстави для часткового задоволення позову.

Крім того, з приписів Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" убачається, що з 1 грудня 2020 року для дітей віком до 6-ти років встановлено прожитковий мінімум у розмірі 1921 грв., а для дітей віком від 6-ти до 18-ти років 2395 гривень.

На час ухвалення судом рішення, 01.09.2016 5 р., прожитковий мінімум для дітей віком до 6-ти років становив 1228 грв., а для дітей від 6-ти до 18-ти років 1531 гривню.

Суд також враховує, що середня заробітна плата в Україні у вересні 2016 року становила 6475 грв., а по Закарпатській області 5597 гривень. На даний час середня заробітна плата по Україні становить 12174 грв., а по Закарпатській області 11072 грв.

Мінімальна заробітна плата у 2016 році складала 1600 гривень, а на даний час 5000 гривень.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що вказана норма закону не означає, що аліменти не повинні перевищувати 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини, як наполягає у своєму відзиві на позовну заяву відповідач. Ця норма може бути застосована у випадках коли відповідач має на утриманні інших непрацездатних осіб, або сам є обмежено працездатних.

Доказів того, що його батьки є непрацездатними і не отримують пенсію, відповідач суду не надав.

Тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , як молодий, працездатний чоловік, який на обліку у центрі зайнятості не перебуває, має можливість працювати, у тому числі і за кордоном, в змозі заробити таку суму, щоб сплачувати на утримання своїх синів по 1700 грв. у місяць.

Доказів того, що відповідач спроможний сплачувати по 2500 гривень позивачка суду не надала.

Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ст. 141 ч. 2 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, керуючись 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 192 СК України суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково. Збільшити розмір аліментів стягнутих рішенням Тячівського районного суду від 01 вересня 2016 року, і стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_1 , (інші відомості відсутні), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , аліменти на утримання синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1700 (одна тисяча сімсот) гривень, на кожну дитину, щомісячно до їхнього повноліття, з моменту набрання рішенням законної сили.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне рішення складено 21.12.2020 року.

Головуючий В.І. Гримут