17 грудня 2020 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О. О.
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:
Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - позивач), діючи через свого представника Паскевича А.І., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 14 843 грн. 33 коп.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору від 04 січня 2020 року, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 12 800,00 грн. на умовах поворотності, строковості та платності. Проте, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, а тому станом на 31 серпня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 14 843,33 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 12 800,00 грн.; проценти за користування кредитом 1 953,28 грн.; заборгованість за розрахунково-касове обслуговування 27,73 грн.; заборгованість за процентами за несанкціонованим овердрафтом 3,20 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 46,82 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 12,30 грн.
У судове засідання представник позивача не з`явився при цьому подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився жодного разу, хоча про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 04 січня 2020 року відповідач заповнив та підписав Заяву про приєднання №698057/190517 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) (далі Заява), згідно якої позивач відкриває поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні на умовах тарифного пакету «Мій комфорт», тарифів за обслуговування поточних рахунків з використанням платіжних карток, розміщених на сайті банку та/або на інформаційних стендах, які знаходяться у приміщені установ банку, та надає клієнту платіжну картку типу VISA «Моя карта» та ПІН-конверт до неї.
Згідно з п. 3.1 Заяви, шляхом підписання цієї Заяви про приєднання до Договору, клієнт беззастережно приєднується до Договору у редакції, що на день підписання цієї Заяви на приєднання розміщена на Інтернет-сторінці банку www.oschadbank.ua та укладає з банком Договір, складовою частиною якого є умови договору банківського рахунку.
До Заяви позивачем додано витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який відповідачем не підписаний.
Будь-яких інших письмових доказів, що підписані відповідачем та містять узгодження між ним та позивачем інших істотних умов договору матеріали справи не містять.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 31 серпня 2020 року становить 14 843,33 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 12 800,00 грн.; проценти за користування кредитом 1 953,28 грн.; заборгованість за розрахунково-касове обслуговування 27,73 грн.; заборгованість за процентами за несанкціонованим овердрафтом 3,20 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 46,82 грн.; 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 12,30 грн.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Запропоновані умови публічного договору повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Аналіз положень ст.ст.633, 634 ЦК України дає підстави для висновку, що споживач послуг банку приєднується до тих умов, з якими ця особа ознайомлена.
Аналіз положень ст.ст.549, 551, 1048, 1049, 1050, 1056-1 ЦК України дають підстави для висновку, що у разі укладення договору кредитного договору, проценти за користування кредитом та неустойка може встановлюватись законом та договором.
У Заяві відповідача 04 січня 2020 року процентна ставка за користування кредитом, умови та порядок її зміни, порядок обчислення та розміри відповідальності за порушення зобов`язання не зазначені. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, крім розрахунку заборгованості за договором станом на 31 серпня 2020 року та виписки по картковому рахунку, посилається на витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб як невід`ємну частину спірного договору.
Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, наданим позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі умови щодо нарахування та сплати процентів та інших обов`язкових платежів, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розумів відповідач, ознайомився та погодився з ним, підписуючи Заяву.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови, за відсутності у Заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів, наданий позивачем Витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Отже, Витяг з Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, наданий до позовної заяви, не може розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 04 січня 2020 року шляхом підписання відповідачем Заяви. А тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, встановлену у формі сплати процентів за користування кредитними коштами та інших платежів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).
За таких обставин відсутні правові підстави для стягнення з відповідача наведених у позовній заяві та розрахунку заборгованості станом на 31 серпня 2020 року нарахованих процентів за користування кредитом в сумі 1 953,28 грн., заборгованості за розрахунково-касове обслуговування в сумі 27,73 грн., заборгованості за процентами за несанкціонованим овердрафтом в сумі 3,20 грн., які сторони в письмовому вигляді не обумовлювали та відповідно 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 12,30 грн.
Разом з тим, беручи до уваги Заяву та виходячи з положень ст.ст.626, 628, 1046 ЦК України, суд встановив, що між сторонами укладено договір позики, за узгодженими умовами якого позивач передав у власність відповідача грошові кошти, а останній зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж їх суму. При цьому, укладений між сторонами кредитний договір від 04 січня 2020 року у вигляді підписання відповідачем Заяви, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).
Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Враховуючи, що строк повернення отриманих грошових коштів сторонами у Заяві не встановлено, зобов`язання з їх повернення виникає у відповідача протягом строку, визначеного законом, з дня пред`явлення позивачем вимоги про це, тобто у даній справі - з дня пред`явлення позову.
Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, що свідчить про порушення прав позивача, відтак суд доходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
За таких обставин, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума непогашеного тіла кредиту в розмірі 12 800 грн. 00 коп.
Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи викладене, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту), розмір яких станом на 31 серпня 2020 року згідно з наданим розрахунком складає 46,82 грн., оскільки строк повернення отриманих грошових коштів сторонами у Заяві не встановлено, зобов`язання з їх повернення виникло у відповідача лише після пред`явлення позову.
Відповідно суд доходить висновку про необхідність задоволення позову частково.
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 1 812 грн. 64 коп. (12 800 грн. 00 коп. х 2 102 грн. 00 коп. /14 843 грн. 33 коп.).
Керуючись статтями 526, 530, 610, 611, 625, 634, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
В И Р I Ш И В:
Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором від 04 січня 2020 року у розмірі 12 800 (дванадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» судові витрати у розмірі 1 812 (одна тисяча вісімсот дванадцять) гривень 64 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне судове рішення складено 17 грудня 2020 року.
Суддя О.О. Першко