Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року справа № 542/887/19

провадження № 2/542/74/20

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Стрельченко Т.Г.,

при секретарі - Нестеренко О.В.,

з участю представника відповідачів - Селецького О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», Дніпропетровської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживача, стягнення компенсації за втрачене поштове відправлення та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

23.07.2019 року представник позивач в інтересах ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживача, стягнення компенсації за втрачене поштове відправлення та моральної шкоди, в якому, просив стягнути з відповідача на користь позивача суму оголошеної цінності поштової посилки в розмірі 100,00 грн., 44,00 грн. плати за пересилання відправлення, 11,00 грн. штрафу в розмірі 25% вартості послуг з пересиланням відправлення, 20000,00 грн. моральної шкоди, а всього 20155,00 грн.

Вимоги до суду мотивував тим, що позивач ОСОБА_3 01.04.2019 року з відділення поштового зв`язку № 21 м. Полтави Полтавської дирекції акціонерного товариства «Укрпошта», що знаходиться за адресою: вул. Калініна, 13, м. Полтава, відправив посилку на ім`я ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Однак посилка надійшла не за вказаною позивачем адресою, а у відділення пошти смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, про що позивачу стало відомо за допомогою сервісу «Відстеження» на сайті «Укрпошти».

Зазначив, що позивач неодноразово звертався на гарячу лінію контактного центру «Укрпошти» з питанням вирішення проблеми, але на дату звернення до суду з даним позовом поштове відправлення до адресата так і не надійшло.

Суму матеріальних збитків позивач оцінює у 155,00 грн., що складається з суми оголошеної цінності поштового відправлення в розмірі 100,00 грн., плати за пересилання відправлення - 44,00 грн. та 25 відсотків вартості послуг - в розмірі 11,00 грн.

Крім того, представник позивача вказав, що позивач зазнав моральної шкоди, яку він оцінює у 20000,00 грн., що виразилось у доставленні йому значних незручностей та вплинуло на нормальний стан його життя, а саме довелося постійно думати про ситуацію, що склалася, телефонувати до контактного центру, писати претензії та листи. Також ситуація вплинула на загальний емоційний стан в сім`ї позивача.

Відповідач відмовився у добровільному порядку відшкодувати завдану шкоду, тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 08.08.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання (а.с. 17).

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.09.2019 року до участі у справі в якості відповідача залучено Дніпропетровську дирекцію Акціонерного товариства «Укрпошта», підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 34, 35).

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи. 21.12.2019 року до суду електронною поштою надійшла заява представника позивача про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 81).

Представник відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків.

Заслухавши представника відповідачів, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що 01.04.2019 року з відділення поштового зв`язку № 21 м. Полтави Полтавської дирекції акціонерного товариства «Укрпошта», що знаходиться за адресою: вул. Калініна, 13, м. Полтава, позивач ОСОБА_3 відправив посилку на ім`я ОСОБА_4 за адресою одержувача: АДРЕСА_1 , що підтверджується накладною № 838. Сума оголошеної цінності відправлення згідно зазначеної накладної становить 100,00 грн. (а.с. 5).

Як вбачається з інформації сервісу «Відстеження», опублікованому на сайті «Укрпошти» (http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) поштове відправлення по накладній № 838 прийняте в м. Полтаві 01.04.2019 року, цього ж дня - надійшло на сортувальний центр м. Полтави, 02.04.2019 року - надійшло на сортувальний центр м. Дніпро, цього ж дня - відправлено до точки видачі/доставки с. Знаменівка, 03.04.2019 року - відправлено у точці видачі/доставки до смт. Гвардійське (а.с. 12).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ).

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про захист прав споживачів», під дію якого підпадають правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем, продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

ПАТ «Укрпошта», як український національний поштовий оператор здійснює свою діяльність відповідно до національного законодавства України та Всесвітньої поштової конвенції, яка ратифікована Україною.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про поштовий зв`язок», всі оператори незалежно від їх організаційно-правової форми користуються рівними правами і виконують однакові обов`язки відповідно до законодавства України, крім виключних прав і обов`язків національного оператора, визначених цим Законом. Оператори забезпечують доступ користувачів до інформації про тарифи, правила надання послуг поштового зв`язку, строки пересилання поштових відправлень, режими роботи об`єктів поштового зв`язку, заборонені до пересилання предмети, відповідальність операторів перед користувачами тощо.

Згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, які затвердженні Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 (надалі - Правила), правила визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними (п. 1).

Оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів (п. 8).

Відповідно до п. 12 Правил поштові відправлення, поштові перекази поділяються на внутрішні (пересилаються в межах України) та міжнародні (пересилаються за межі України, надходять до України, переміщуються через територію України транзитом).

Згідно з п. 16 Правил поштові відправлення пересилаються наземним, водним або повітряним видом транспорту чи комбіновано.

Відповідно до п. 125 Правил надання послуг поштового зв`язку у разі встановлення перевіркою факту невиконання чи неналежного виконання оператором поштового зв`язку обов`язків з надання послуг поштового зв`язку щодо пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу відправникові/адресату не пізніше десяти днів з дня встановлення перевіркою такого факту в об`єкті поштового зв`язку за місцем приймання або вручення поштового відправлення, прийняття поштового переказу або виплати коштів за ним виплачується відшкодування у розмірі, визначеному законом.

Як передбачено п. 129 Правил, оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового відправлення несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно із законом.

В свою чергу, згідно ст. 18 Закону України «Про поштовий зв`язок» за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку оператори несуть відповідальність згідно із законами України. Вартість попередньо оплачених користувачем послуг, що фактично не були йому надані, відшкодовується користувачеві у повному обсязі на підставі квитанції чи іншого документа про оплату цих послуг. У разі незгоди користувача з визначеним цією статтею розміром відшкодування питання про відшкодування завданих йому фактичних збитків, моральної шкоди, втраченої вигоди через неналежне виконання операторами своїх зобов`язань, а також інші спори між користувачами та операторами розглядаються у судовому порядку.

За невиконання чи неналежне виконання послуг з пересилання внутрішніх поштових відправлень, доручень користувачів щодо поштових переказів оператори несуть таку матеріальну відповідальність перед користувачами: за повну втрату (пошкодження) вкладення посилки з оголошеною цінністю, листа або бандеролі з оголошеною цінністю - відшкодування в розмірі суми оголошеної цінності поштового відправлення, вартості послуг поштового зв`язку та штраф у розмірі 25 відсотків вартості цих послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлене договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, враховуючи надані позивачем докази, з АТ «Укрпошта» на користь позивача підлягає стягненню сума оголошеної цінності поштового відправлення в розмірі 100,00 грн.

В частині позовних вимог про стягнення з АТ «Укрпошта» плати за пересилання відправлення в розмірі 44,00 грн. та 11,00 грн. штрафу в розмірі 25 відсотків вартості послуг з пересилання відправлення, суд відмовляє, так як позивачем не надано доказів таких витрат.

Що стосується вимоги про стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст. 22 «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, розмір моральних страждань визначається з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача чи інших обставин.

З вищенаведеного слідує, що для відшкодування моральної шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 січня 2018 року в справі № 804/2252/14.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, при цьому, в силу вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, вона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Однак, позивачем не надано суду жодного доказу спричинення йому моральної шкоди внаслідок не доставки адресату відправленої поштової посилки, не зазначено та не доведено наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та настанням будь-яких негативних наслідків внаслідок таких дій для позивача, в тому числі у вигляді моральної шкоди.

Також позивач не довів, які саме душевні страждання він зазнав і в чому вони проявились.

Не доведено і те, що внаслідок дій відповідача, у позивача відбулись вимушені зміни у його життєвих чи виробничих стосунках, їх тяжкість, а також розмір моральної шкоди (20000 грн).

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з АТ «Укрпошта» моральної шкоди є не обґрунтованими, не доведеними, а тому не підлягають до задоволення.

Що стосується розподілу судових витрат, то суд зазначає, що згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та II груп.

Окрім того, відповідно до п. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 906, 1167 ЦК України, ст.ст. 1, 6, 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст.ст. 17, 18 ЗУ «Про поштовий зв`язок», Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, -

в и р і ш и в :

Позов представника позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , до Публічного акціонерного товариства «Укрпошта», Дніпропетровської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» про захист прав споживача, стягнення компенсації за втрачене поштове відправлення та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» (, 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 100 (сто) грн. 00 коп. - суму оголошеної цінності.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Укрпошта» (, 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22) на користь держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення надруковано в нарадчій кімнаті, оголошено учасникам процесу в судовому засіданні.

Сторони по справі:

представник позивача: ОСОБА_2, місцезнаходження: вул. Європейська, 21, офіс 405, м. Полтава, 36014 ;

позивач: ОСОБА_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце проживання та адреса для листування: АДРЕСА_4 ;

відповідач: Акціонерне товариство «Укрпошта», місцезнаходження: вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001;

відповідач: Дніпропетровська дирекція Акціонерного товариства «Укрпошта», місцезнаходження: проспект Д.Яворницького, 62, м. Дніпро, 49000.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Т.Г. Стрельченко

Повний текст рішення суду виготовлено 29 січня 2020 року.