Ухвала

16 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 2314/6135/12

провадження № 61-2363св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 листопада 2019 року у складі судді

Кондрацької Н. М. та постанову Черкаського апеляційного суду від 16 січня 2020 року у складі колегії суддів: Вініченка Б. Б., Бондаренка С. І., Храпка В. Д.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У липні 2012 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , в інтересах якої діє ОСОБА_5 , третя особа - орган опіки та піклування м. Черкаси, про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2014 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором про іпотечний кредит від 05 лютого 2008 року № CSIPGI у сумі 391 797,23 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 05 лютого 2008 року № CSIPGI, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66,20 кв. м, яка належить на праві власності ОСОБА_1 . Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу квартири ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з державного реєстру прав власності на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмета іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Виселено ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з указаної квартири.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2014 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та прокуратури м. Черкаси задоволено частково, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2014 року в частині способу реалізації предмета іпотеки змінено. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки - квартири

АДРЕСА_1 , шляхом його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» від свого імені будь-якій особі-покупцю на умовах та в порядку, передбаченому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» з встановленням ціни продажу предмета іпотеки за згодою між іпотекодавцем і іподекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У решті частини рішення суду залишити без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 01 квітня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволено. Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 18 листопада 2014 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 27 квітня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та прокуратури м. Черкаси задоволено частково, рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2014 року в частині способу реалізації предмета іпотеки змінено. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки - квартири

АДРЕСА_1 , шляхом його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» від свого імені будь-якій особі-покупцю на умовах та в порядку, передбаченому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» з встановленням ціни продажу предмета іпотеки за згодою між іпотекодавцем і іподекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У частині виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1 скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. У решті частини рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 26 жовтня 2016 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 серпня 2014 року та рішення Апеляційного суду Черкаської області

від 27 квітня 2016 року у частині вирішення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

15 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсними договорів про іпотечний кредит, договорів іпотеки, поруки, особистого кредитування та страхування майна, мотивуючи тим, що за результатами проведеної судово-економічної експертизи

№ 1291/15-23, 207/16-23, експерт підтвердив, що протягом періоду з 05 лютого

2008 року по 26 квітень 2013 року, ОСОБА_1 здійснено своєчасне погашення грошових зобов`язань за кредитним договором від 05 лютого 2008 року

№ CSIPGI на загальну суму - 77 699,23 грн. Крім того, на думку ОСОБА_1 , експертом виявлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» здійснено незаконне проведення фінансово-кредитних операцій із заборгованості за кредитним договором від 05 лютого 2008 року № CSIPGI та розподіл коштів. Із наданих розрахунків встановлено дисбаланс зарахування тіла кредиту, відсотків, пені, штрафу, що ставить його у тяжке несправедливе становище в договірних зобов`язаннях.

Також не справедливим по відношенню до нього, є право банку проводити та розпоряджатись зарахуванням коштів на рахунки на свій погляд (зарахування коштів повинно проводитись автоматично через програму комп`ютера). Крім того, у порушення пункту 2 частини першої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не надав позивачу, як споживачу фінансових послуг у галузі споживчого кредитування, у письмовій формі повної інформації про умови кредитування, а також орієнтовану сукупну вартість кредиту, яка надається перед укладенням кредитного договору, чим порушено вимоги чинного законодавства.

Підставою недійсності правочину (договору про іпотечний кредит від 05 лютого

2008 року № CSIPGI) є недодержання в момент вчинення правочину

ПАТ КБ «ПриватБанк» вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України.

Також зазначав, що діями відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» йому та його родині завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях через хвилювання за втрату житла.

Посилаючись на викладене ОСОБА_1 просив визнати недійсним договір

від 05 лютого 2008 року № CSIPGI та похідні договори від нього; визнати за ним суму коштів для повернення ПАТ КБ «ПриватБанк» - 63 700,77 грн; зобов`язати ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути йому оригінали документів: договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1

від 30 вересня 1993 року; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 40 000,00 грн.

09 липня 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до суду уточнену позовну заяву про стягнення на свою користь заборгованості з ОСОБА_1 у сумі 521 447,62 грн, яка складається із: 129 397,92 грн - заборгованість за кредитом (тілом кредиту);

192 399,31 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом;

152 246,06 грн - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, яку мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору від 05 лютого 2008 року

№ CSIPGI ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 141 400,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на залишок заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05 лютого 2038 року.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 листопада 2019 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 341 797,23 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 129 397,92 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом - 192 399,31 грн, штраф - 20 000,00 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції в частині первісного позову мотивовано тим, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, а відповідач допустив порушення умов укладеного між сторонами кредитного договору. При цьому враховано, що одночасне стягнення з боржника пені та штрафів є неправомірним. Крім того, відповідно до частини першої статті 551 ЦК України, зменшено розмір неустойки (пені, штрафу). Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , суд виходив з того, що умови кредитного договору не містять положень, які б суперечили вимогам чинного законодавства або інтересам сторін, кредитний договір укладався з додержанням форми, встановленої законодавством, волевиявлення сторін правочину було вільним і відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджується підписанням позивачем договору про іпотечний кредит і договору іпотеки та отримання у розпорядження кредитні кошти і користування ними, що не оспорюється позивачем. Підписавши договір про іпотечний кредит та іпотечний договір позивач погодився з тим, що ним отримана вся необхідна інформація та він погодився з нею, а отже сторонами досягнуто згоди на укладення договору та всіх його істотних умов. Доводи ОСОБА_1 щодо ведення його в оману та наявність у діях банку ознак нечесної підприємницької практики не підтверджені належними доказами у справі. Крім того, доводи ОСОБА_1 щодо незаконного застосування банком при розрахунку відсотків за процентною ставкою 25,08 % суд першої інстанції не прийняв до уваги, оскільки питання законності збільшення в односторонньому порядку процентної ставки

із 05 серпня 2008 року з 15 % до 25,08 % річних було предметом розгляду і рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 травня 2010 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, а рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12 серпня 2010 року рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси

від 17 травня 2010 року у частині збільшення процентної ставки з 15 % річних до

25,08 % річних залишено без змін.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 16 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 листопада 2019 року залишено без змін.

Залишаючи без задоволення апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який дослідив всі наявні у справі докази у їх сукупності, надав їм належну правову оцінку, правильно встановив характер спірних правовідносин і норми права, які підлягали застосуванню до цих правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про іпотечний кредит укладений з дотримання умов дійсності правочинів, визначених цивільним законодавством України та встановив порушення виконання зобов`язань позичальником ОСОБА_1 . Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи судом першої інстанції або які б давали підстави для обов`язкового скасування рішення суду, не встановлено.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У січні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 16 січня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та задовольнити зустрічний позов, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що матеріали справи не містять документів, які підтверджують законність підвищення відсоткової ставки за кредитним договором із 15 до 25,08 або наявність додаткової угоди. Крім того, висновки експерта підтверджують не дотримання банком умов кредитного договору та неможливість розрахувати заборгованість за наявними у справі розрахунковими документами щодо видачі та погашення кредиту за цим договором. До того ж, зміст договору про іпотечний кредит суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Станом на час розгляду вказаної справи у Верховному Суді від інших учасників справи не надходило відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_1 .

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про визнання недійсними договору про іпотечний кредит, договорів іпотеки квартири, договорів поруки, договору особистого страхування, договору страхування та відшкодування коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду

м. Черкаси від 07 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 16 січня 2020 року призначити до судового розгляду на 20 травня 2020 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик