Справа № 279/3484/19
Номер рядка звіту 83
номер провадження 2/279/116/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2020 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Коростенської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування розпорядження органу приватизації та свідоцтва на право власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів та просить визнати недійсним з дати видання та скасувати розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Коростенської міської ради №2107 від 07.05.1998 року, визнати недійсним з дати видання та скасувати свідоцтво на право власності на житло від 08.05.1997 року, що видане виконавчим комітетом Коростенської міської ради.

Свої вимоги обґрунтував тим, що у 1996 році його батьки отримали однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , в яку він після свого народження вселився та разом із батьками був зареєстрований. В подальшому вказана квартира батьками була приватизована, видано свідоцтво на право приватної власності на квартиру від 08.05.1998 року за №6137, однак право власності на квартиру було ним набуто в результаті проведення приватизації квартири, на момент якої він був неповнолітньою особою. Вважає, що його права були порушені, йому батьки не повідомили про сам факт приватизації та не роз`яснили положення законодавства, які регулюють питання приватизації житла із державного житлового фонду та їх наслідки, зокрема, що така можливість надається лише один раз. На даний час він проживає у м.Львові окремо від батьків та своєї сестри, та у нього є можливість отримати житло для подальшого проживання у м.Львові.

Сторони клопотали про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача ОСОБА_4 позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві і просила його задовольнити. Представником відповідача ВК Коростенської міської ради подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що позовні вимоги не визнає, просив у їх задоволенні відмовити. Відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов визнали про, що надали до суду відповідні заяви. Позивачем відповіді на відзив надано не було.

Дослідивши подані сторонами докази та проаналізувавши їх в сукупності, судом встановлено наступне:

Між сторонами виник спір щодо визнання недійсним рішення про приватизацію та скасування свідоцтва про приватизацію житлового приміщення, який регулюється положеннями Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Судом встановлено, що у відповідності до розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Коростенської міської ради №2107 від 07.05.1998 року батькові позивача, ОСОБА_2 , та членам його сім`ї: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , позивачу у справі, в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» було передано у спільну сумісну приватну власність квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно зазначеного розпорядження було видано відповідне свідоцтво на право власності на вказану вище квартиру від 08.05.1998 року за №6137.

Право власності на дану квартиру позивачем було набуто в результаті проведення приватизації квартири, на момент якої він був неповнолітньою особою, в цій квартирі він проживав та був зареєстрований разом зі своїми батьками.

Статтею 345 ЦК України закріплюється право фізичної або юридичної особи набувати право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.

Зазначена норма є загальною, оскільки відсилає до спеціального законодавства.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України від 19 червня 1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду».

Статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено такі основні умови, виключно з дотриманням яких може відбутись приватизація: здійснення приватизації уповноваженими на це органами; згода всіх повнолітніх членів сім`ї; постійне проживання у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку; згода тимчасово відсутніх членів сім`ї, за якими зберігається право на житло.

Наслідком порушення вимог ч.2 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» може бути визнання приватизації недійсною.

Відповідно до Узагальнення судової практики розгляду справ про приватизацію державного житлового фонду та гуртожитків від 12.01.2017 року № 9-48/0/4-17 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, з Розділу 5 «Перевірка судами дотримання необхідних умов для реалізації права на приватизацію при розгляді відповідної категорії справ» слідує, що проблемними є питання щодо можливості оскарження законності приватизації житла, здійсненої батьками у разі, коли вони доводять її необхідність для дітей, однак діти після досягнення повноліття з цим не згодні. Водночас, оскільки відповідно до положень чинного законодавства не передбачена необхідність письмової згоди неповнолітньої особи, а достатньо тільки згоди батьків, то є сумніви стосовно можливості визнання недійсним вказаного правочину, у зв`язку із тим, що немає порушення законодавства в момент вчинення правочину, а згоди на приватизацію від органу опіки та піклування при приватизації також не передбачено.

У відповідності до положень ст.12,80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, суд вважає, що оспорюванні позивачем розпорядження органу приватизації виконавчого комітету Коростенської міської ради та свідоцтво на право власності на житло видані відповідно до норм чинного законодавства, не порушують прав та законних інтересів позивача, а відтак не потребують судового захисту, тому у задоволенні позовних вимог суд відмовляє.

Оскільки про факт приватизації квартири позивачу стало відомо лише в липні 2019 року, то суд вважає, що він не пропустив строк звернення до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони та учасники :

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_4 , місце перебування: АДРЕСА_3 , свідоцтво про зайняття адвокатською діяльністю серія НОМЕР_2 від 29.06.2017 року.

Відповідач: виконавчий комітет Коростенської міської ради, місце знаходження: м.Коростень, вул.Грушевського 22.

Представник відповідача: ОСОБА_5 , місце знаходження: АДРЕСА_4

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя : Невмержицька О.А.