Постанова

Іменем України

23 липня 2020 року

м. Київ

справа № 670/785/18

провадження № 61-21937св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А. Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Енселко-Агро»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2019 року у складі судді Волкової О. М. та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Ярмолюка О. І., Купельського А. В., Янчук Т. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енселко-Агро» (далі - ТОВ «Енселко-Агро») про розірвання договорів оренди землі.

У листопаді 2018 року ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Енселко-Агро» про розірвання договорів оренди землі, визнання договорів оренди землі недійсними.

Ухвалою Віньковецького районного суду від 18 грудня 2018 року цивільну справу № 670/963/18 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ТОВ «Енселко-Агро» про розірвання договрів оренди землі, та справу № 670/785/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТОВ «Енселко-Агро»про розірвання договорів оренди землі об`єднано в одне провадження, справі присвоєно № 670/785/18, провадження № 2/670/422/18.

Позовні заяви мотивовані тим, що вони є власниками земельних ділянок, однак скористатись правом власності на свій розсуд, як передбачено частиною четвертою статті 373 ЦК України вони не можуть, оскільки землею користується ТОВ «Енселко-Агро». Зазначали, що земельні ділянки передані відповідачу згідно з актом передачі, однак, ні акти передачі,

ні договори оренди вони не підписували, копії договорів у них відсутні.

Вказували, що 15 березня 2018 року та 10 вересня 2018 року вони зверталися до ТОВ «Енселко-Агро» із вимогами щодо не використання належних їм земельних ділянок у зв`язку із бажанням обробляти землю самостійно, але відповіді не отримали.

Зазначають, що відповідач використовує земельні ділянки нераціонально, спустошує їх, тому вони бажають використовувати землю самостійно відповідно до її цільового призначення.

Ураховуючи зазначене, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 просили суд розірвати договори оренди землі, визнання їх недійсними.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області

від 08 серпня 2019 року в позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відмовлено.

Рішення суду першої мотивовано тим, що суду не надано належних

та допустимих доказів про наявність підстав для розірвання договорів оренди землі та визнання їх недійсними.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 05 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

не підписували договорів оренди землі, а ТОВ «Енселко-Агро» систематично не виплачувало ОСОБА_4 орендну плату в належному розмірі, суду

не надано. При цьому сторони, у суді першої інстанції відмовилися від проведення відповідної почеркознавчої експертизи, а тому правильним

є висновок суду першої інстанції про те, що підстави для розірвання договорів оренди землі та визнання їх недійсними відсутні.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У касаційних скаргах, поданих у грудні 2019 року та у січні 2020 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 ,посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять оскаржувані судові скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції

Ухвалою судді Верховного Суду від 19 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У березні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій належним чином не встановили фактичних обставин справи та дійшли передчасного висновку про відмову у задоволенні їхніх позовних вимог.

Зазначають, що договори оренди земельних ділянок з ТОВ «Енселко-Агро» підписала ОСОБА_1 , проте на укладання та підписання договорів оренди землі вони її не уповноважували та доручень не давали.

Вважають, що клопотання про призначення експертизи щодо підписання договорів оренди іншою особою має заявляти відповідач, оскільки він

не визнавав вказаного факту, і не спростував у суді, що договори оренди земельних ділянок не належать орендодавцям ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Вказували, що відповідач використовує землю не раціонально, спустошує

її, тому вони бажають використовувати землю самостійно, відповідно

до цільового призначення.

Відзив на касаційну скаргу учасники справи не подали.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

На підставі державного акта на право приватної власності на землю

серії ІІ-ХМ від 01 листопада 1999 року № 010881 ОСОБА_1 власником земельної ділянки площею 1,5955 га, кадастровий номер :08:004:0116, яка розташована на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

05 листопада 2015 року ОСОБА_1 і ТОВ «Енселко-Агро» уклали договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_1 передала відповідачеві вказану земельну ділянку у строкове платне користування терміном до 31 грудня 2027 року з правом пролонгації.

13 грудня 2017 року державний реєстратор Соколівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Ткачук О. І. зареєструвала право ТОВ «Енселко-Агро» на оренду земельної ділянки, номер запису про інше речове право 23941060.

На підставі державного акта на право приватної власності на землю

від 10 серпня 1999 року серії ІІ ХМ № 010871 ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,6800 га, кадастровий номер :08:004:0118, яка розташована на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

05 листопада 2015 року ОСОБА_2 і ТОВ «Енселко-Агро» уклали договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_2 передав відповідачеві вказану земельну ділянку у строкове платне користування терміном до 31 грудня 2027 року з правом пролонгації.

08 липня 2016 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Н. А. зареєструвала право ТОВ «Енселко-Агро» на оренду земельної ділянки, номер запису про інше речове право 15361585.

На підставі державного акта на право власності на земельну ділянку

від 23 грудня 2008 року серії ЯЗ № 108125 ОСОБА_3 (до зміни прізвища та імені - ОСОБА_3 ) є власником земельної ділянки площею 1,1881 га, кадастровий номер :08:004:0122, яка розташована

на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

05 листопада 2015 року ОСОБА_3 і ТОВ «Енселко-Агро» уклали договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_3 передав відповідачеві вказану земельну ділянку у строкове платне користування терміном до 31 грудня 2027 року з правом пролонгації.

31 березня 2017 року державний реєстратор Соколівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області Ткачук О. І. зареєструвала право ТОВ «Енселко-Агро» на оренду земельної ділянки, номер запису про інше речове право 19760291.

На підставі державного акта на право приватної власності на землю

від 10 серпня 1999 року серії ІІ ХМ № 010872 ОСОБА_3 (до зміни прізвища та імені - ОСОБА_3 ) є власником земельної ділянки площею 1,5900 га, кадастровий номер :08:004:0114, яка розташована на території Нетечинецької сільської ради Віньковецького району Хмельницької області та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

05 листопада 2015 року ОСОБА_3 і ТОВ «Енселко-Агро» уклали договір оренди землі, за умовами якого ОСОБА_3 передав відповідачеві вказану земельну ділянку у строкове платне користування терміном до 31 грудня 2027 року з правом пролонгації.

16 травня 2016 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Н. А. зареєструвала право ТОВ «Енселко-Агро» на оренду земельної ділянки, номер запису про інше речове право 14570197.

Відповідно до пунктів 12.2, 12.3, 12.4 договорів оренди землі визначено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку

не допускається.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків

не спростовують.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи

і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною другою статті 792 ЦК України передбачено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договоруз урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частинами першою та третьою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частин першої та третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача

в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян

і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк,

а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно

до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно із пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Згідно з частинами першою та шостою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи зазначене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не підписували спірних договорів оренди землі, а ТОВ «Енселко-Агро» систематично не виплачувало ОСОБА_4 орендну плату в належному розмірі. Крім того, ОСОБА_1 не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності її волевиявлення при укладенні договору оренди землі, обману з боку відповідача, чи неналежного використання та погіршення родючості ґрунтів орендарем.

При цьому судом першої інстанції позивачам роз`яснено права на вчинення процесуальних дій, останні не подали докази на підтвердження вказаних обставин і відмовилися від проведення відповідної почеркознавчої експертизи.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивачі посилалися на те, що вони бажають використовувати свої земельні ділянки на власний розсуд відповідно до їх цільового призначення, як визначено частиною четвертою статті 373 ЦК України. При цьому нормами чинного законодавства

та умовами спірних договорів оренди землі не визначено, що намір орендодавців самостійно господарювати на своїх земельних ділянках,

є підставою для розірвання в односторонньому порядку укладених ними договорів.

Ураховуючи зазначене, правильним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що підстави для розірвання договорів оренди землі та визнання договорів оренди землі недійсними відсутні.

Доводи наведенні в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони

не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи касаційної скарги висновку судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення

не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 05 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк