Справа №442/799/20
Провадження №2/442/512/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої - судді Гарасимків Л.І.

за участю секретаря судових засідань - Петрів В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Дрогобицької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Дрогобицької районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона є матір"ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відповідно бабусею її неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.11.2010 року шлюб між її дочкою ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано. Відповідач будучи , батьком неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з часу розірвання шлюбу з дитиною не проживає, повністю усунувся від виховання дитини, та своїх батьківських обов"язківв, жодним чином не виконує їх протягом тривалого часу.

Ухвалою судді від 07.02.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 04.03.2020 року

04.03.2020 неодноразово підготовчі судові засідання відкладалися через неявку в судове засідання відповідача

14.04.2020 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду на 21.04.2020.

Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Представник Органу опіки і піклування Дрогобицької районної державної адміністрації позов судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 регламентовано, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Відповідно до вимог п.1,2 ч.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що позивачка є бабусею неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 19.11.2019 р.) та ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про народження неповнонолітньої серія НОМЕР_2 від 21.09.2007р.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 15.11.2010 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

З висновку Органу опіки і піклування Дрогобицької районної державної адміністрації від 27.12.2019 про доцільність позбавлення батьківських прав, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та утриманням неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не підтримує жодних контактів з дочеою, не цікавиться навчаннячм, життям і здоров"ям, фінансово не допомагає , веде аморальний спосіб життя. Орган опіки та піклування Дрогобицької районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ученицею 7-В класу і навчається в ліцеї № 16 ім. Ю.Дрогобича.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За положеннями ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статей 3, 155 СК України, дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли з ними не проживає.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.2 ст.155 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. (ст.165 СК України).

Статтею 164 СК України передбачений вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Батько або мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення має місце тоді, коли батьки (один з них) не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки, як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України), зокрема, батько (мати), позбавлений батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною; не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Таким чином, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є винятковим заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків і допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише за наявності в діях батьків (одного з них) вини.

Під час розгляду даної справи встановлено, що відповідач з дочкою не бачиться, її розумовим розвитком, зокрема, шляхом відвідування шкільної дитячої установи, не цікавився, як і не цікавиться фізичним станом дитини. Дівчинка фактично проживає і знаходиться на утриманні своєї бабусі. Батько не забезпечує доньку ані необхідним харчуванням, ані медикаментами, не бере жодної участі у підготовці дитини до самостійного життя. А тому суд робить висновок, що в даному випадку має місце ухилення відповідача протягом тривалого часу від виховання дочки.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що є всі підстави для того, щоб позбавити відповідача батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вона без поважних причин не виявляє щодо неї батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню та утриманню ,дитиною не займався, не піклувався про неї, матеріально не утримує, не проявляє інтересу до стану її здоров`я та навчання, не цікавиться фізичним, моральним і духовним розвитком.

Водночас, суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу його право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, передбачене ч.1 ст.169 СК України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача в розмірі 840.80 грн.

Керуючись ст.ст.12,81, 264, 265 , 282 ЦПК України, ст.164, 165 СК України, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 ., ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого АДРЕСА_1 , батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ., ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого АДРЕСА_1 в дохід держави 840.80 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.І. Гарасимків