Провадження № 2/537/576/2020
Справа № 537/1492/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.07.2020 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:

головуючого судді - Мурашової Н.В.,

за участі секретаря - Мєняйлова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в :

08.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.11.1998 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №371. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 09 квітня 2020 року шлюбно-сімейні відносини припинені. Причиною розпаду сім`ї є подружня невірність дружини, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Вважає, що їх сім`я розпалась остаточно, примирення неможливе. ОСОБА_1 просив розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 . Стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Вважав неможливим примирення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Надала письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечувала.

В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надала, тому з дотриманням положень ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши надані матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2 ) 28 листопада 1998 року зареєстрували шлюб у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №371. Цей факт підтверджено свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим повторно 30.04.2020 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). (а.с.7).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З матеріалів справи вбачається, що сторони з 09 квітня 2020 року не підтримують шлюбні відносини із-за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на обов`язки подружжя, що призвело до втрати почуттів поваги та любові. Проживають окремо. Примирення неможливо.

Відповідно до Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя - кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.3, ч.4 ст.56 СК України).

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Аналізуючи зазначені норми права та встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дітей, що має істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В ст. 142 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 420,40 грн. (квитанція №2023/з13 від 07.05.2020 року АТ "Правекс-банк").

Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн., що підтверджено документально.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 137,141, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 15.05.1998 року Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , , зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , дошлюбне прізвіще ОСОБА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 листопада 1998 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис №371.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на судовий збір в сумі 420,40 грн.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 420,40 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 24.07.2020 року.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Н.В.