Провадження № 2/761/2181/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2019 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 22 543,87 грн. та судові витрати в сумі 1921,00 грн..

Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що 14.06.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (після зміни типу товариства АТ «Державний ощадний банк України») та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір №1579_084 про споживчий кредит. Відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 30 000,00 грн., зі сплатою процентів 56% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 13.06.2020 року.

Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання за договором надавши відповідачу кредитні кошти, а відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки, у зв`язку з чим у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті кредиту та процентів, яка станом на 03.06.2019 року становить: прострочені чергові платежі за кредитом (основний борг) - 18 748,82 грн., сума прострочених відсотків за користування кредитом - 3 429,04 грн., загальна сума пені за несвоєчасну сплату основних платежів та відсотків - 335,37 грн., загальна сума 3 % річних від прострочених сум по основному боргу - 30,64 грн., а всього - 22 543,87 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, також надав до суду новий розрахунок заборгованості станом на 12.11.2019 року, проте заяву про збільшення позовних вимог не подавав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позов не подав.

А тому у відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4) ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.06.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (після зміни типу товариства АТ «Державний ощадний банк України») (далі - Банк) та відповідачем ОСОБА_1 (далі - Позичальник) було укладено Договір №0066_0126 про споживчий кредит (далі - Договір). Вказаний Договір та інформація щодо укладення зазначеного договору підписана Позичальником, що підтверджує те, що він погодився з умовами надання кредиту.

Відповідно до умов Договору банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 30 000,00 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 13.06.2020 року.

Згідно п.п. 2.4.1, 2.4.2 вказаного Договору за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56 процентів річних. Зазначена в цьому пункті Договору процентна ставка є фіксованою. Проценти нараховуються Банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, що був отриманий Позичальником, починаючи з дати видачі Кредиту до терміну остаточного повернення Кредиту, визначеного цим Договором. У випадку настання строку повернення кредиту, у зв`язку із настанням обставин, передбачених пп. 3.10.2.1 та 3.10.2.2 цього Договору, нарахування процентів по Кредиту припиняється наступного дня після настання такого строку.

При цьому, п. 3.2.1 вказаного Договору встановлено, що Банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок Позичальника.

Суду не надано виписки по рахунку з якого суд може зробити висновок, що кредитні кошти дійсно були перераховані на рахунок позичальника.

Відповідно до п.п. 3.3.2, 3.3.3 Договору повернення Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником за Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим Договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення Кредиту, встановленого згідно з цим Договором. Позичальник зобов`язується здійснювати повернення Кредиту рівними частками в розмірі 1250,00 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок Основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з липня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на Поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого згідно з умовами цього Договору, списує в рахунок погашення Основної суми боргу за Кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності визначеної цим Договором.

При цьому, у відповідності до п. 4.3 Договору Позичальник зобов`язувався належним чином виконувати умови вказаного Договору про надання споживчого кредиту.

Крім того, за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплаті процентів за користування Кредитом, комісійної винагороди, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15 % суми прострочення платежу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст.625 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з положеннями ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Так, як вбачається з матеріалів справи, суду не надано доказів, що кредитні кошти за спірним кредитним договором були надані позичальнику.

Водночас, з наданих банком виписок по рахунку суд позбавлений можливості встановити, що відповідачу дійсно було перераховано кредитні кошти за договором, оскільки вони не містять інформації про перерахунок 30 000,00 грн. на рахунок відповідача. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач скористався вказаними кредитними коштами за цільовим призначенням.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи предмет та підстави позову, заявлені вимоги, а також те, що в даному випадку позивачем не доведено обставин надання кредиту, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.525,526,549, 1054 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 77-81,141, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.Г.Притула