КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 754/1836/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Лісовська О.В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

21 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді-доповідача Олійника В.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року про поворот виконання рішення у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою ОСОБА_1 09 листопада 2020 року здав на пошту апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження та не порушував питання про його поновлення. Крім того, апеляційна скарга не відповідала вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, а саме: до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року про відмову у задоволені заяви про поворот виконання рішення залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

30 листопада 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва, звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та відкрити провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, продовжено строк на усунення недоліків.

16 грудня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків, в якій просить звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та відкрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог клопотання зазначає, що він є батьком та має на утриманні двох дітей-інвалідів 2008 року народження, що підтверджується копіями консультативних висновків УНДІ соціальної і судової психіатрії та наркології від 11 січня 2012 року №137 та №138.

Крім того, вказує, що перебував на лікуванні від коронавірусної інфекції Covid-19, у зв`язку із різким погіршенням здоров`я був вимушений пройти курс лікування, що привело його до скрутного матеріального становища.

Вивчивши зазначене клопотання, суд приходить до висновку, що воно не підлягає до задоволення.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином у клопотанні про звільнення відсплати судового збору заявник повинен не лише навести обставини, які свідчать про його незадовільне (скрутне) матеріальне становище, але й подати до суду відповідні докази.Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», який є спеціальним законом, що регламентує порядок і підстави сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком та має на утриманні двох дітей-інвалідів 2008 року народження, що підтверджується копіями консультативних висновків УНДІ соціальної і судової психіатрії та наркології від 11 січня 2012 року №137 та №138.

Проте зазначені обставини не можуть бути єдиною та безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки суду апеляційної інстанції не надано доказів, які підлягають оцінці щодо реального майнового стану позивача, зокрема: довідки з органу соціального захисту, про склад сім`ї, про доходи чи про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунках коштів або депозитів, документи про відсутність придбання рухомого чи нерухомого майна тощо, що перешкоджає виконати вимоги законодавства щодо оплати поданої апеляційної скарги судовим збором.

Отже, за відсутності інших належних і допустимих доказів скрутного матеріального становища відповідача, його сімейного та соціального стану, не дає апеляційному суду підстав звільнити його від сплати судового збору у повному обсязі.

Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання щодо сплати судового збору майновий стан сторони має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

У рішенні у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи встановлений законом обов`язок сплатити судовий збір та відсутність у відповідача пільг, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір», щодо його сплати, можна зробити висновок про те, що належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справи та інтересами відповідача стосовно можливості звернення до суду апеляційної інстанції (за умови виконання вимог закону щодо оплати апеляційної скарги судовим збором) у даній справі дотримано.

Виходячи з наведеного, оскільки ОСОБА_1 не надав жодних доказів на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, то клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає до задоволення.

Виходячи з наведеного, оскільки клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає до задоволення, а апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги, то відповідно до вимог ст. 357 ЦПК України її слід визнати неподаною та повернути.

Керуючись ст. 357 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року про поворот виконання рішення визнати неподаною та повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.І. Олійник