ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року

м. Харків

справа № 645/1397/13

провадження № 22-ц/818/525/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Сидорчук М.О.,

сторони (учасники) справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс»,

заінтересовані особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Фрунзенський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2013 року, постановлену у складі судді Алфьорової Т.М.

УСТАНОВИВ:

Заявник ТОВ «Вердикт Фінанс» звернувся до суду з заявою про заміну стягувача.

Заява мотивована тим, що 26.03.2008 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 000, за умовами якого був виданий кредит у розмірі 111490 грн. 07.12.2009 рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова позовні вимоги банку задоволені та на виконання зазначеного рішення судом виданий виконавчий лист № 2-772/09/ від 18.05.2010.

20.04.2012 між ПАТ « УкрСиббанк» та ТОВ «Креденс - Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Креденс- Фінанс» своє право вимоги заборгованості за договорами кредиту.

20.04.2012 між ТОВ «Креденс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» був укладений договір факторингу №05/12 КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Креденс- Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості, тому необхідно замінити первісного стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2013 року заява ТОВ «Вердикт Фінанс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні задоволена. Замінено первісного стягувача ПАТ « УкрСиббанк» на правонаступника ТОВ «Вердикт Фінанс» у виконавчому проваджені № 21572240 від 23.09.2010, відритому Фрунзенським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 2-772/09/ від 18.05.2010 (а.с. 36-37).

Ухвала суду мотивована тим, що 20.04.2012 між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Креденс- Фінанс» був укладений договір факторингу №05/12 КВ, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Креденс- Фінанс» своє право вимоги заборгованості за Договором кредиту. 20.04.2012 між ТОВ «Креденс - Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» був укладений договір факторингу № 05/12 КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Креденс - Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє право вимоги заборгованості за Договором кредиту. Оскільки відбулася заміна кредитора у зобов`язанні, суд вважав доведеним факт правонаступництва ТОВ «Вердикт Фінанс» за вимогами про стягнення заборгованості за Договором кредиту і керуючись п. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) замінив первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника - ТОВ «Вердикт Фінанс».

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволені заяви ТОВ «Вкрдикт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухвалені судового рішення судом першої інстанції порушені норми процесуального права, оскільки про час та дату розгляду справи ОСОБА_1 не був повідомлений. Заявник був позбавлений законного права на захист своїх цивільних прав та інтересів в суді під час вирішення даної справи та не мав можливості подати заперечення до вимог заявника.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Вердикт Фінанс» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін. Зазначає, що виконання судового рішення є однією із ключових стадій ефективного доступу до суду без якої сам факт звернення до суду і вирішення на користь особи справи є беззмістовним. На державну виконавчу службу, приватного виконавця покладено важливий обов`язок практичної реалізації судового рішення, що набрало законної сили, неналежне, неповне чи несумлінне виконання якого слід вважати порушенням вимог закону, а також нівелює право особи на доступ до суду як такий.

Учасники справи, в тому числі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , були повідомлені про час та дату розгляду справи Харківським апеляційним судом належним чином, своїм правом прийняти участь у судовому засіданні не скористались, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи заяву ТОВ «Вердикт Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження по справі, керуючись ст. 378 ЦПК України, суд першої інстанції вважав, що відбулось правонаступництво на стадії виконання судового рішення.

Судова колегія повністю погоджується з таким висновком суду, проте вважає, що суд розглянув заяву ТОВ про заміну сторони виконавчого провадження з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 378 ЦПК України, в редакції на день постановлення ухвали, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Таким чином, зазначена норма процесуального закону вказує на розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження з обов`язковим повідомленням сторін та заінтересованих осіб про час та місце судового засідання.

В ухвалі суд зазначив, що в у зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Відповідно до вимог ст. 74 ЦПК України, в редакції, чинній на день постановлення оскаржуваної ухвали, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судові повістки про виклик у суд надсилаються особам, які беруть участь у справі, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а судові повістки-повідомлення - особам, які беруть участь у справі з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Положення цієї частини не поширюються на випадки, передбачені абзацом другим частини третьої статті 191 цього Кодексу.

Судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам цивільного процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, а також свідки, експерти, спеціалісти і перекладачі можуть бути повідомлені або викликані в суд телеграмою, факсом чи за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Якщо насправді особа не проживає за адресою, повідомленою суду, судова повістка може бути надіслана за місцем її роботи.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України, в редакції на день постановлення ухвали, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Проте матеріали справи не містять доказів того, що сторони повідомлялися про розгляд питання про заміну сторони виконавчого провадження належним чином.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З урахуванням зазначеного, є підстави для обов`язкового скасування ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2013 року та ухвалення нового судового рішення.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала цивільна справа №2-772/2009 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з актом завідувача архіву Фрунзенського районного суду м. Харкова від 18.03.2016 цивільна справа № 2-772/09 за позовом АКІБ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості була знищена у зв`язку із закінченням строків зберігання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року відновлене втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-772/09 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвала суду є чинною, учасниками справи не оскаржувалась.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07.12.2009 року позовні вимоги Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 26.03.2008 у розмірі 112051,34 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» судовий збір у розмірі 560,25 грн з кожного та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 15 грн з кожного.

На виконання зазначеного рішення Фрунзенським районним судом м. Харкова були видані виконавчі листи № 2-772/09 від 18.05.2010 про стягнення на підставі рішення суду від 07.12.2009 на користь Банку з ОСОБА_1 солідарно з ОСОБА_2 112 051 грн та по 575 грн 50 коп. судових витрат з кожного.

Зазначені виконавчі листи були пред`явлені до примусового виконання, що підтверджується даними постанов відділу державної виконавчої служби Фрунзенського районного органу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції № 11029 від 23.09.2010 (виконавче провадження № 21572240) про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2 2772 від 18.05.2010 про стягнення з ОСОБА_1 112 051 грн 34 коп. та від 13.12.2010, від 08.11.2010 про арешт належних ОСОБА_2 на праві власності автомобілю SAMAND EJ, 2007, р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , та частини квартири АДРЕСА_1 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2 772.

20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» та між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» укладено договори факторингу № 05/12, відповідно до умов яких ТОВ «Вердикт Фінанс» набуло право вимоги за кредитами, в тому числі за кредитним договором №0 від 26.03.2008, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 .

Статтею 1077 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08 серпня 2019 року у справі № 334/10744/14-ц, у якій були встановлені подібні правовідносини та аналогічні фактичні обставини.

Встановивши, що до ТОВ «Вердикт Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №0 від 26.03.2008, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 , колегія суддів приходить до висновку, що наявні правові підстави для задоволення заяви товариства.

У статті 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

В установленому законом порядку договори факторингу № 05/12-КВ, укладені між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» та між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс», недійсними не визнані та презумпція правомірності яких боржником не спростована.

В апеляційній скарзі поданій 19 червня 2019 року ОСОБА_1 зазначав, що додатково надасть обґрунтування доводів апеляційної скарги після ознайомлення з матеріалами справи, але в період з 28 листопада 2019 року (ухвала про відновлене втрачене судове провадження) до 16 липня 2020 року своїм правом надати додаткове обґрунтування вимог апеляційної скарги не скористався.

Таким чином, апеляційний суд уважає, що ухвала суду першої інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням по справі нового судового рішення, яким заяву ТОВ «Вердикт-Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2013 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Замінити первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» у виконавчому проваджені з примусового виконання заочного рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 07 грудня 2009 року по справі № 2-772/2009 за позовом Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 липня 2020 року.

Головуючий - О.Ю.Тичкова

Судді : С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук