Провадження № 2/727/13/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», де третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виступає ОСОБА_2 , де третьою особою виступає ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди завданої, внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди завданої, внаслідок ДТП до ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», де третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виступає ОСОБА_2 , де третьою особою виступає ОСОБА_3 , в якому вказує, що 08.02.2019 року о 08:59 год. ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Чернівці, по вул.Головна, 112, не вибрав безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz Е270» д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився попереду, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Позивач стверджує, що Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04 квітня 2019 року, по справі №727/1783/19, провадження №3/727/630/19, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 384,20 грн.

Вказує, що на момент дорожньо-транспортної пригоди у ОСОБА_3 був у наявності поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПАТ «АСК «ІНГО Україна», АК № НОМЕР_3 .

Зазначає, що одразу ж після ДТП, ОСОБА_3 , повідомив страховика про настання страхового випадку телефоном, після чого, на місце ДТП для огляду транспортного засобу, прибув представник страхової компанії.

Пошкоджений автомобіль представником страхової компанії було оглянуто та зафіксовано відповідні пошкодження, також учасниками надано копії всіх реєстраційних документів та пояснень учасників ДТП.

Наступного дня транспортний засіб марки «Mercedes-Benz Е270» д.н.з. НОМЕР_2 було надано для огляду аварійному комісару відповідача, після чого було складено відповідний акт огляду колісного транспортного засобу із зазначенням пошкоджень.

Позивач вказує, що 09 лютого 2019 року, на адресу відповідача - ПАТ «АСК «ІНГО Україна» позивачем було направлено заяву про отримання страхового відшкодування, повідомлення про ДТП та акт огляду колісного транспортного засобу (дефектна відомість).

Однак, в порушення вимог п. 36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова компанія жодних рішень про виплату чи про відмову у виплаті страхового відшкодування не приймала, заява про страхове відшкодування, подана Позивачем 09 лютого 2019 року, ПАТ «АСК «ІНГО Україна» не розглядалася.

Позивач стверджує, що у зв`язку із необхідністю визначити розмір матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП та вартості відновлювального ремонту, Позивач звернувся до судового експерта Павлишина Ярослава Дмитровича з метою проведення автотоварознавчої експертизи.

Про проведення такого дослідження, 08 лютого 2019 року, шляхом направлення електронного повідомлення ОСОБА_3 та ПАТ «АСК «ІНГО Україна», було повідомлено всіх зацікавлених осіб.

Вказує, що 07 червня 2019 року, на адресу ПАТ «АСК «ІНГО Україна», Позивач направив заяву, у якій просив повідомити про результати розгляду заяви про страхове відшкодування, яку Відповідачем отримано 10 червня 2019 року. Однак, заява Позивача не розглянута, жодної відповіді на час звернення до суду на адресу Позивача не направлено.

Також зазначає, що 07 червня 2019 року, на адресу ПАТ «АСК «ІНГО Україна», Позивач направив претензію щодо виплати страхового відшкодування, до якої було додано копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , копію висновку експерта №17-02-19 від 28.02.2019 року та копії всіх квитанцій про понесені витрати.

На час звернення до суду, вказана претензія не розглянута, жодних рішень ПАТ «АСК «ІНГО Україна» з приводу виплати чи невиплати страхового відшкодування не прийнято.

Вказує, що Висновком експерта №17-02-19 від 28.02.2019 року авто товарознавчої експертизи про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Mercedes-Benz Е270, д.н.з. НОМЕР_2 встановлено, що матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Mercedes-Benz Е270, д.н.з. НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП, яка мала місце 08.02.2019 року, станом на момент виконання експертизи становить 41 097, 79 грн. (сорок одна тисяча дев`яносто сім гривень сімдесят дев`ять копійок).

Відповідно п.9.2. Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Вказує, що страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Зазначена сума не перевищує ліміту відповідальності страховика, тому до страхової компанії Позивач заявляє позов про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП саме в такому розмірі - 41097,79 тисяч гривень.

Вказує, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Позивач вказує, що використовуючи право вибору пред`являти вимоги чи до винної особи чи до страховика, слід зазначити, що до ОСОБА_3 позовні вимоги не пред`являються, оскільки останній, у встановленому законом порядку та строки, повідомив страховика про настання страхового випадку та надав усі необхідні документи.

Позивач стверджує, що хоча і не є власником транспортного засобу, однак володіла транспортним засобом на законних підставах, оскільки право керування зазначеним автомобілем передбачене у документі, який посвідчує реєстрацію автомобіля.

Вважає, що суму страхового відшкодування, страхова компанія повинна сплатити з врахуванням індексу інфляції та 3% річних у сумі 3651,35 грн., оскільки Заяву про отримання страхового відшкодування страхова компанія отримала 13.02.2019 року, тому на думку позивача суму боргу з врахуванням ст.625 ЦК України, слід рахувати з дня, який є наступним після 90-го дня після отримання заяви про страхове відшкодування - тобто з 14 травня 2019 року.

На основі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача ПАТ «АСК «ІНГО Україна» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 56606,54 грн., а саме: 41097,79 грн. матеріальної шкоди, 3651,35 грн. інфляційні витрати, 3200 грн. витрати на проведення експертизи, 311,40 грн. поштові витрати, 8346 грн. витрати на професійну правничу допомогу, також просить суд стягнути з відповідача судовий збір.

Позивач в судове засідання не з`явилась, однак спрямувала до суду клопотання, згідно якого просить справу розглянути у її відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Крім цього, в поданій відповіді на відзив позивач стверджує, що на її адресу жодних листів не надходили, будь-якими іншими способами з нею представники відповідача не зв`язувались. Будь-які повідомлення про виплату страхового відшкодування чи прийняте рішення з цього приводу не направлялися на адресу власника автомобіля. Вказує, що під час особистого звернення до філії відповідача у місті Чернівці позивачу було повідомлено, що в нього відсутнє право пред`являти претензії до страховика, так як позивач не є власником автомобіля та не може отримувати жодної інформації з приводу страхового відшкодування, в тому числі і про суму страхового відшкодування про яку вказує відповідач. Щодо наявних пошкоджень на момент ДТП у автомобіля, які не пов`язані з пригодою, а саме - пошкоджене вітрове скло, передній бампер та пластик на лівому боковому водійському дзеркалі, то такі пошкодження наявні.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про поважність причини своєї неявки суд не повідомила, хоча була повідомлена про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідача. Згідно поданого відзиву, представник відповідача не визнає позовні вимоги в повному обсязі, вказуючи, що між ПАТ «АСК«ІНГО Україна» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/7970518, за яким забезпечено автомобіль «Mitsubishi Pajero», д/н НОМЕР_1 полісом №АК/7970518 та встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну в розмірі 100000,00 грн. та франшизу в розмірі 510.00 грн. Відповідач зазначає, що ПАТ «АСК«ІНГО Україна» не є безпосереднім заподіювачем шкоди, а виступає стороною у договорі страхування і, виходячи з цього має права та обов`язки передбачені виключно договором та Законом. Посилаються на те, що 08.02.2019 року з вини водія ОСОБА_3 , мала місце ДТП за участю забезпеченого автомобіля «Mitsubishi Pajero», д/н НОМЕР_1 , у результаті якої заподіяно механічних пошкоджень автомобілю «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_2 під керуванням ОСОБА_1 . Вказує, що 09.02.2019 року позивач надіслав на адресу відповідача повідомлення про ДТП та заяву про виплату страхового відшкодування, які були отримані Відповідачем 14.02.2019 року за вхідним №1034. Зазначає, що після отримання повідомлення про ДТП, відповідачем було оглянуто транспортний засіб Позивача і складено акт огляду транспортного засобу та ремонтну калькуляцію. Відповідач вказує, що обов`язок з виплати страхового відшкодування, настає у разі надання належних документів та доказів потерпілою стороною (довідка НПУ про обставини скоєння ДТП або постанова суду про адміністративне правопорушення), що прямо вказують на причинно-наслідковий зв`язок з дорожньо-транспортною пригодою, вину особи яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами та потерпілу сторону. Стверджують, що після отримання повідомлення, 13.02.2019 року відповідач здійснив запит до ГУНП у Чернівецькій області щодо отримання відомостей по події, яка мала місце 08.02.2019 року із зазначенням транспортного засобу та водія, на якого було складено адміністративний протокол. Оскільки, відповідь на запит ПАТ «АСК«ІНГО Україна» від компетентних органів стосовно ДТП, що мала місце 08.02.2019 року, не надійшла, листом від 15.03.2019 року ПАТ «АСК«ІНГО Україна» повідомила позивача, що для виплати страхового відшкодування необхідна наявність документа, який підтверджує вину водія ОСОБА_3 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована Відповідачем, в настанні даної ДТП. 10.06.2019 року відповідач отримав від позивача претензію про виплату страхового відшкодування, разом з постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 та Висновок автотоварознавчої експертизи № 17-02-19 від 28.02.2019 року. Вказують, що оскільки позивач не погодився з сумою страхового відшкодування, розрахованою відповідачем, ПАТ «АСК «ІНГО Україна» звернулось до ТОВ «СЗУ Україна» для проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_4 . Відповідно до Висновку експертного дослідження про оцінку автомобіля «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_4 від 12.06.2019 року №2045, складеного судовим експертом ОСОБА_4 , матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_4 , в результаті його пошкодження при ДТП від 08.02.2019 pоку, складає 30902,20 грн. з урахуванням ПДВ та 26456,23 грн. без урахування ПДВ. Крім цього, представник відповідача не погоджується з розрахунком, викладеним у Висновку автотоварознавчої експертизи №17-02-19 від 28.02.2019 pоку, наданим позивачем, оскільки розмір матеріального збитку має визначатись станом на дату настання ДТП - 08.02.2019 pоку, а не станом на дату виконання експертизи - 28.02.2019 pоку, оскільки з моменту ДТП минув час та автомобіль міг отримати будь-які інші пошкодження. Вказують, що до ДТП, що сталася 08.02.2019 pоку, автомобіль Позивача мав пошкодження, що не відносяться до даної події. Стверджують, що у даному Висновку експерт включив до переліку складових частин заміну ліхтаря заднього, який не був зазначений в опису пошкоджень в первинному акті огляду від 08.02.2019 року. Зазначають, що у ході технічного огляду КТЗ пошкоджень зазначеного складника або припущень про можливі приховані дефекти зафіксовано не було. Виклик оцінювача для проведення додаткового огляду у зв`язку з можливим виявленням пошкодження вищезазначеного складника потерпілою стороною не здійснювався. Представник відповідача вважає, що у зв`язку з даною обставиною підстав для врахування вартості заміни ліхтаря заднього ходу немає. Також зазначають, що позивач надав ПАТ «АСК «ІНГО Україна» постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 , в якій було зазначено, що ОСОБА_3 , керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_1 скоїв зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_5 , в той час як позивач в заяві на виплату страхового відшкодування зазначав, що було пошкоджено «Mercedes- Benz» д.н.з. НОМЕР_4 . Стверджують, що враховуючи дану обставину, у ПАТ «АСК «ІНГО Україна» були відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки автомобіль «Mercedes-Benz», д/н НОМЕР_4 не є пошкодженим відповідно до вищезазначеної постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 . Вказують, що листом від 18.06.2019 року відповідач запросив у позивача постанову суду, в якій буде виправлено допущену описку та зазначено, що ОСОБА_3 допустив зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz», який має державний номерний знак НОМЕР_4 . Також, посилаються на те, що представник відповідача просив надати документи, які згідно Закону необхідні для прийняття вмотивованого рішення про здійснення страхового відшкодування (документ, що підтверджує право власності на пошкоджено майно, на день скоєння ДТП, паспорт громадянина та довідку про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку). Однак, як стверджує представник відповідача, позивач так і не надала документи, встановлені п.п.35.1., 35.2. вказаного Закону, необхідні для отримання страхового відшкодування. Вказують, що лише звертаючись до суду з позовом, позивач надав постанову Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.07.2019 року про виправлення допущеної описки в постанові суду від 04.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 .

Також, представник відповідача заперечує щодо суми заявлених позовних вимог оскільки як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем не додано документи на підтвердження розміру фактично понесених витрат по відновленню транспортного засобу (платіжно-касові документи, акт виконаних робіт), тому при розрахунку витрат на відновлювальний ремонт, необхідно враховувати вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу та без урахування ПДВ. Окрім цього, на думку представника відповідача, сума страхового відшкодування має бути зменшена на суму франшизи, тобто на 510,00 грн. Представник відповідача, також, заперечує щодо позовних вимог про стягнення витрат по складанню Висновку експерта про вартість матеріального збитку в розмірі 3200,00 грн. та поштових витрат в розмірі 311,40 грн. з ПАТ «АСК «ІНГО Україна», вказуючи, що оскільки після отримання повідомлення відповідач своєчасно здійснив огляд пошкодженого транспортного засобу позивача та визначив розмір шкоди, то відсутні підстави для стягнення витрат на проведення автотоварознавчого дослідження з відповідача. Стосовно виплати страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних, представник відповідача заперечує, вказуючи, що ПАТ «АСК «ІНГО Україна» був позбавлений можливості прийняти вмотивоване рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування, оскільки позивач залишив поза увагою листи відповідача та не надав документи, які є обов`язковими для здійснення страхового відшкодування. Тому, оскільки позивач, не надала в строк встановлений Законом документи, що необхідні для прийняття рішення щодо виплати, то відповідачем не було порушено строк для здійснення страхового відшкодування, а отже вважають, що не виникло обов`язку по сплаті штрафних санкцій.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про поважність причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений про день, час та місце розгляду даної справи в суді, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності третьої особи ОСОБА_3 .

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак направила до суду клопотання в якому просить суд повести розгляд справи у її відсутності.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно копії Протоколу про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_6 434014 від 08.02.2019 року (а.с.15) відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої транспортний засіб під керуванням позивача отримав пошкодження, що підтверджується також, схемою місця ДТП від 08.02.2019 року (а.с.16-17), повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду №1875247 від 08.02.2019 року (а.с.18) та актом огляду колісного транспортного засобу (а.с.19-20).

При цьому, твердження представника відповідача про те, що позивач ОСОБА_1 є неналежним позивачем та в матеріалах справи відсутня довіреність на розпорядження автомобілем чи довіреність на отримання страхового відшкодування судом до уваги не приймаються, оскільки згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Згідно Полісу №AK/7970518 від 15.05.2018 року (а.с.88, 134) на момент заподіяння шкоди транспортному засобу, що знаходився у користуванні позивача, у відповідача ОСОБА_3 був діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна».

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04.04.2019 року, відповідача ОСОБА_3 було визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.23). Зазначена постанова суду набрала законної сили 15.04.2019 року.

Разом з тим, 15.07.2019 року постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15.07.2019 року було виправлено описку в тексті постанови суду від 04.04.2019 року, а саме: замість помилково вказаного державного номерного знаку автомобіля, з яким допустив зіткнення ОСОБА_3 , а саме: «Mercedes Benz E270» д.н.з. НОМЕР_7 » зазначено вірний - «Mercedes Benz E270» д.н.з. НОМЕР_2 ».

Згідно наданого позивачем Висновку експерта Павлишина Я.Д. №17-02-19, складеного на замовлення позивача ОСОБА_1 28.02.2019 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz E270», д.н.з. НОМЕР_2 , станом на момент виконання експертизи становить 41097,79 грн. (а.с.27-53). До розрахунку включені облицювання бампера, кріплення бампера, захисні накладки, буфери, кришка задня, петлі кришки, задній ліхтар, задня замикаюча панель, а також експерт прийшов до висновку, що ТЗ потребує відновлення геометричних параметрів задньої частини кузова.

Разом з тим, згідно Висновку експертного дослідження №2045 від 12.06.2019 року, складеного на замовлення відповідача ТОВ «СЗУ Україна» (а.с.140-141), вартість збитків заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Mercedes-Benz» E270 CDI реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок його пошкодження, станом на дату оцінки становить 30902,20 грн. з ПДВ та 26456,23 грн. без урахування ПДВ. Зазначений висновок був складений на підставі акту огляду колісного транспортного засобу від 08.02.2019 року з урахуванням зазначених у ньому пошкоджень, а саме пошкодженого заднього бамперу та деформованої задньої кришки, який був підписаний, в тому числі, і самою позивачкою (а.с.142).

Згідно ч.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

При цьому, звертаючись до суду позивачем не надано суду відповідного висновку експерта, який би стосувався саме вказаних у акті огляду колісного транспортного засобу від 08.02.2019 року пошкоджень транспортного засобу.

Тому суд не приймає до уваги наданий позивачем висновок експерта ОСОБА_5 , оскільки останній складений без урахування акту огляду колісного транспортного засобу від 08.02.2019 року, підписаного позивачкою та містить інші пошкодження транспортного засобу, які не мають відношення до ДТП, що сталась 08.02.2019 року. З огляду на наведене, судом не береться до уваги наданий позивачем висновок експерта та, відповідно, не підлягають стягненню з відповідача і витрати на складення зазначеного висновку експерта.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 33, 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено порядок звернення у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до пункту 33.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Відповідно до п.35.1. cт.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до положень п.п.1 п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст.35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний, зокрема у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи належного висновку експерта в розумінні ст.102 ЦПК України та відсутність будь-яких клопотань сторін про призначення по справі судової автотоварознавчої експертизи, як і відсутність відомостей про фактично понесені витрати позивачки на ремонт автомобіля, а також виходячи з обсягу пошкоджень автомобіля, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана внаслідок ДТП в розмірі 26456,23 грн., з врахуванням вимог ст.13 ЦПК України в межах заявлених позовних вимог.

Стосовно інших заявлених позовних вимог, а саме інфляційних та трьох відсотків річних, суд зазначає наступне.

Так, 15.03.2019 року відповідач звернувся до позивача з листом №1875247 (а.с.148), згідно якого повідомив позивача, що 13.02.2019 року вони звернулись до ГУНП в Чернівецькій області з запитом про надання інформації про ДТП, яка мала місце 08.02.2019 року за участю забезпеченого транспортного засобу, однак ніяких відповідей не отримали.

07.06.2019 року позивач звернулась до відповідача з заявою про розгляд її заяви про виплату страхового відшкодування, як потерпілої особи, яка була отримана відповідачем (а.с.66-68). Крім цього, 07.06.2019 року позивач зверталась до відповідача з претензією щодо страхового відшкодування, яка також була отримана відповідачем (а.с.69-73).

Згідно листа №1875247 від 18.06.2019 року (а.с.149) відповідач у відповідь на претензію повідомив позивача про те, що згідно постанови суду від 04.04.2019 року у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки автомобіль «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 не є пошкодженим відповідно до постанови суду (пошкодженим згідно постанови суду є автомобіль «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_7 ), а також просили надати постанову суду у разі допущення описки.

Таким чином, враховуючи те, що у відповідача були відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування, оскільки автомобіль «Mercedes-Benz», д.н.з. НОМЕР_2 не був пошкодженим відповідно до постанови суду від 04.04.2019 року, а також беручи до уваги твердження відповідача, що постанову про виправлення описки в тексті рішення суду вони не отримували та відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів з цього приводу, то суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат та трьох відсотків річних.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином, враховуючи положення пункту 4 ч.3 ст.133 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути поштові витрати в сумі 311,40 грн., які в тому числі підтверджуються наявними в справі квитанціями (а.с.67, 72, 89-90, 97-98 тощо).

Стосовно заявлених до стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат береться до уваги:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009 щодо офіційного тлумачення статті 59 Конституції України, яка гарантує право на професійну правничу допомогу, зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, як вбачається із матеріалів справи, представництво інтересів позивача у суді першої інстанції на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру здійснювала адвокат С`єдіна І.І. (а.с.75-76). Остання надавала клієнту консультацію, готувала та оформляла позов до суду.

Також представником позивача надано квитанцію №12 від 02.12.2019 року, згідно якої позивачкою сплачено адвокату 8346,00 гривень згідно договору про надання правової допомоги.

Як зазначає Верховний Суд у подібних правовідносинах у межах розгляду справ господарської юрисдикції, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06.03.2019 року у справі № 922/1163/18.

Також, під час розгляду цивільної справи № 753/15687/15-ц (постанова від 14.11.2018р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про відшкодування витрат на розгляд справи за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим: рішення у справах «Двойних проти України» (пункт 80) від 12 жовтня 2006 року, «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34-36) від 10 грудня 2009 року, «East/West Alliance Limited» проти України» (пункт 268) від 23 січня 2014 року, «Баришевський проти України» (пункт 95) від 26 лютого 2015 року та інші. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (пункт 154) від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір і супроводжуються необхідними документами на їх підтвердження.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного та фактичних обставин справи, виходячи з об`єму виконаних робіт по наданню правової допомоги, а також виходячи із принципу розумності і справедливості, суд вважає що підлягає стягненю компенсація судових витрат на правову допомогу у цій справі в сумі 4000,00 грн.

Стосовно стягнення з відповідача судового збору на користь позивача, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 423,78 грн.

З огляду на означене, розглядаючи справу виходячи з диспозитивності цивільного судочинства на підставі ст.13 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково, а саме з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 26456,23 грн. та судові витрати, які складаються з наступного: поштові витрати в розмірі 311,40 грн., судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 423,78 грн., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.990 ЦК України, ст.ст.13, 81, 89, 137, 141, 142, 247, 263, 265, 268, 273, 282, 284, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», де третьою особою на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виступає ОСОБА_2 , де третьою особою виступає ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»), , адреса місцезнаходження юридичної особи: 01054, м.Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок №33, на користь ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 грошові кошти у розмірі 26456,23 (двадцять шість тисяч чотириста п`ятдесят шість) гривень (двадцять три) копійки матеріальної шкоди, як страхове відшкодування, внаслідок ДТП.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»), , адреса місцезнаходження юридичної особи: 01054, м.Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок №33, на користь ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 поштові витрати в розмірі 311,40 (триста одинадцять) гривень (сорок) копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»), , адреса місцезнаходження юридичної особи: 01054, м.Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок №33, на користь ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання фізичної особи: АДРЕСА_3 а АДРЕСА_4 судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 423,78 (чотириста двадцять три) гривні (сімдесят вісім) копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»), , адреса місцезнаходження юридичної особи: 01054, м.Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок №33, на користь ОСОБА_1 , адреса реєстрації місця проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 24 квітня 2020 року.

СУДДЯ: