31 січня 2020 року , м.Сватове
Сватівський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Осіпенко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Пономарьової В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сватове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу в обґрунтування якого зазначив, що з 19 лютого 1984 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 87. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач в своїй заяві зазначив те, що з 2013 року сімейне життя між ними повністю припинено, причиною чого стали різні політичні погляди на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Також позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем не можливе, на примирення він не згоден Майновий спір відсутній. Просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву згідно якої просить суд справу розглянути за його відсутності, а також проти винесення заочного рішення по справі не заперечує (а.с.24).
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-сайті Сватівського районного суду Луганської області. Заяв та клопотань до суду не надходило (а.с. 28, 31).
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_1 від 24 вересня 2019 року, виданого повторно, між позивачем та відповідачем, Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, актовий запис № 87. Неповнолітніх дітей від шлюбу сторони не мають (а.с.7).
Як вбачається із позовної заяви, з 2013 року сімейне життя з відповідачем повністю припинено, причиною чому стали різні політичні погляди на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Також позивач вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем не можливе, на примирення він не згоден Майновий спір відсутній.
Відповідно до ст. ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Частиною 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.
Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, шлюб існує формально, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати.
Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Клопотань про зміну прізвища до суду не надходило.
У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
На підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, та керуючись ст.ст. 12, 80, 263-265, 352, 354 ЦПК України суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 лютого 1984 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 87.
Копію заочного рішення направити відповідачу в порядку, передбаченому ст.272 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У
цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення тридцяти денного строку на апеляційне оскарження.
Суддя: Л.М. Осіпенко