Справа № 606/3117/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.

з участю секретаря Пасько І.Б.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись в суд із позовом до Кобиловолоцької сільської ради третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 та встановити факт належності ОСОБА_5 свідоцтва на право власності на жилий будинок виданого головою виконкому Кобиловолоцької сільської ради народних депутатів від 10.09.1991 року, у якій ім"я голови колгоспного двору вказано " ОСОБА_12 " замість "ОСОБА_7 ".

В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, що складається із 4 членів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , головою якого була ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Однак у свідоцтві на право власності на жилий будинок виданому головою виконкому Кобиловолоцької сільської ради народних депутатів від 10.09.1991 року, її ім"я помилково вказано " ОСОБА_12 " замість " ОСОБА_7 ". Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом на належну їй частку житлового будинку. Позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину в порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, так як фактично вступила в оперативне управління спадковим майном.Інші спадкоємці, до нотаріальної контори не зверталися. Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М., ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене позивачі , просять задовольнити позов

Позивачі в підготовче судове засідання до суду не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, про що надали до канцелярії суду письмові заяви.

Представник відповідача Кобиловолоцької сільської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву.

Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори не з`явився,просив розглядати справу за його відсутності, про що надав до канцелярії суду письмову заяву

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Кобиловолоцькою сільською радою Теребовлянського району району від 12.05.1999 року, актовий запис №20.

Як вбачається із Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.09.1991 року, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Кобиловолоцької сільської ради народних депутатів №20 від 23.07.1991 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 та складається з 4-ох членів. У свідоцтві на право власності на жилий будинок виданого головою виконкому Кобиловолоцької сільської ради народних депутатів від 10.09.1991 року, ім"я голови колгоспного двору вказано " ОСОБА_12 " замість "ОСОБА_7 "

Відповідно до довідки виданої Кобиловолоцькою сільською радою від 06.11.2019 року №1515 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належав колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_5 та складається з 4-ох членів: дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_2 , внук ОСОБА_3 , внучка ОСОБА_6 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що в АДРЕСА_1 , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/5 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Як вбачаться з довідки від 23.09.2019 року за №366, виданої Теребовлянським районним бюро технічної інвентаризації, житловий будинок за АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору ОСОБА_5 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Кобиловолоцькою сільською радою від 10.09.1991 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина за законом на належну їй 1/5 частку житлового будинку.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого повторно 24.11.2000 року, в графі батько вказаний - ОСОБА_9 , в графі мати - ОСОБА_5 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 18.05.1968 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 18.05.1958 року зареєстрували шлюб.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого 06.09.1996 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_4 06.09.1996 року зареєстрували шлюб.

Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 11.10.2019 року за №2087/02-14, доньці ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як вбачається із постанови завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 11.10.2019 року за №2087/02-14, у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №906/2000 за заявою доньки померлої ОСОБА_5 - ОСОБА_1 , яка 24.11.2000 року за реєстровим №1-27, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), розміром 2,46 га., яка розташована на території Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району, інші спадкоємці не звертались.

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР).

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Змістом ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №5від 31березня 1995року «Просудову практикуу справахпро встановленняфактів,що маютьюридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, імя, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

При цьому, в суду не виникає сумнівів у достовірності факту належності ОСОБА_5 свідоцтва на право власності на жилий будинок виданого головою виконкому Кобиловолоцької сільської ради народних депутатів від 10.09.1991 року, у якому її ім"я вказано " ОСОБА_12 " замість "ОСОБА_7 ".

За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту що має юридичне значення є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору та визнати право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 як спадкове майно після смерті матері ОСОБА_5 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яку він має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору.

Керуючись ст.ст. 3,4, 12,81, 259, 263, 265, 268, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.392 Цивільного кодексу України, суд ,-

В ИР ІШ ИВ :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Кобиловолоцької сільської ради Теребовлянського району Тернопільської області, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5 свідоцтва на право власності на жилий будинок виданого головою виконкому Кобиловолоцької сільської ради народних депутатів від 10.09.1991 року, у якому її ім"я вказано " ОСОБА_12 " замість "ОСОБА_7 ".

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну йому, як колишньому члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну йому, як колишньому члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну йому, як колишньому члену колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/5 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належну їй, як колишньому члену колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка