Справа №521/5700/20
Провадження №2/521/2359/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження по справі

15 липня 2020 року місто Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Шабалдак О.А.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесаобленерго», за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: фізична особа підприємець ОСОБА_4 та фізична особа підприємець ОСОБА_5 про визнання акту про порушення, акту - вимоги щодо дотримання договірних умов та протоколу недійсними, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до АТ «Одесаобленерго» за участю третіх осіб ФОП ОСОБА_4 та ФОП ОСОБА_5 про визнання Акту про порушення №8005819 від 08.08.2018 року складений в селі Петрове, Біляївського району, Одеської області відносно трансформаторної підстанції № 552 працівниками Акціонерного товариства «Одесаобленерго», а також Додаток 1 до акту про порушення № 8005819 від 08.08.2018 року та Акт-Вимога щодо дотримання договірних умов, стану схем розрахункових обліків, ПКЕЕ, ПУЕ від 08.08.2018 року № 6011453 у зв`язку з підробленими в них підписами - недійсними. Визнати Протокол № 40 від 06.09.2018 року засідання комісії з розгляду актів про порушення Біляївського РЕМ недійсним та стягнути судові витрати пов`язані з розглядом даної справи.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 15.04.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

08.05.2020 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання (вхід.№ЕП-6632) про закриття провадження у справі, оскільки спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. В обґрунтування вказаного клопотання зазначила.

28.02.2008 року між АТ «Одесаобленерго» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії №1094. На той час правовідносини між сторонами були врегульовані Правилами користування електричною енергією затвердженими постановою затвердженими постановою НКРЕ від 31.07.1996 р. №28, а не Правилами користування електричною енергією для населення, які затверджені постановою КМУ від 26.07.1999 р. №1357, оскільки позивач не є побутовим споживачем і не відноситься до категорії «Населення».

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана на, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Отже, оскільки вказаний вище договір № 1094 був укладений позивачем саме як фізичною особою - підприємцем, між сторонами виникли господарські відносини.

Саме невиконання ФОП ОСОБА_1 умов Договору №1094 стало підставою для складення оспорюваного Акту про порушення №8005819 від 08.08.2018 р. з додатками та протоколу №40 від 06.09.2018 р.

ОСОБА_1 припинив свою діяльність як фізичної особи -підприємця, проте цей факт не змінює характер правовідносин, що виникли між сторонами.

Також, 06.07.2020 року до суду від позивача по справі ОСОБА_1 , надійшли письмові заперечення (вхід.№27337), щодо клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі. Позивач, зазначає, що процесуальні документи подані представником відповідача, не мають підпису, а також додатки, що додані до них не завірені належним чином. Крім того, не направлені поштою сторонам по справі. Тому позивач вважає, що вищезазначені документи, що знаходяться в матеріалах справи №521/5700/20 не відповідають процесуальному законодавству України та не можуть бути прийняті та враховані судом. Відповідач посилається на договір який був укладений між ФОП ОСОБА_1 та АТ «Одесаобленерго» від 28.02.2008 року «про постачання електричної енергії» № 1094 та який був пролонгований, і що нібито припинення підприємницької діяльності у 2014 році ОСОБА_1 не змінює господарський правовий характер.

Однак, згідно довідки від 30.05.2019 року №11274/В/15-32-50-07-10 (надана з позовною заявою) Головного управління ДФС в Одеській області чітко зазначено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в ДПІ у Київському районі м. Одеси як фізична особа яка здійснювала підприємницьку діяльність - з 08 08.2014 року має стан - ПРИПИНЕНО. Відповідно до ч.9 ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань» визначає, що «Фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою». Акт про порушення датований від 08.08.2018 року, коли, позивач вже не мав статусу підприємця, а тому про які господарські правовідносини може йти мова. Також, звертає увагу суду, що доводи Відповідача про те, що зобов`язання за договором який укладено між Позивачем і Відповідачем ще 2008 року залишились та є господарського характеру - є маніпулювання правом та судом. Оскільки, Відповідач штучним шляхом створив порушення, якого не існувало, де встановлено почеркознавчими експертизами про підроблення підпису гр. ОСОБА_6 відсутність будь-яких належних доказів такого порушення, відсутність обґрунтованого розрахунку 212 809,50 грн.

У призначеному підготовчому судовому засіданні представник АТ «Одесаобленерго» підтримала подане раніше клопотання про закриття провадження по справі та просила суд його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Позивач та його представник у призначеному судовому засідання заперечували проти задоволення клопотання про закриття провадження по справі, посилаючись на його безпідставність.

Суд, заслухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Згідно позовної заяви, позивач просить суд визнати акт про порушення №8005819 від 08.08.2018 року складений в селі Петрове, Біляївського району, Одеської області відносно трансформаторної підстанції № 552 працівниками Акціонерного товариства «Одесаобленерго», а також Додаток 1 до акту про порушення № 8005819 від 08.08.2018 року та Акт-Вимога щодо дотримання договірних умов, стану схем розрахункових обліків, ПКЕЕ, ПУЕ від 08.08.2018 року № 6011453 у зв`язку з підробленими в них підписами недійсними, визнати Протокол № 40 від 06.09.2018 року засідання комісії з розгляду актів про порушення Біляївського РЕМ недійсним, та сягнути з відповідача судові витрати.

Як вбачається з оскаржуваного акту, споживачем послуг АТ «Одесаобленерго визначено Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , номер договору (особовий рахунок) № 1094.

Договір про постачання електричної енергії №1094 від 28.02.2008 року (далі Договір) укладений між ВАТ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 9.4 Договору він набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк з 31.12.2008 року. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із Сторін не буде заявлено припинення його дії або перегляд його умов.

Отже, з огляду на наведене суд приходить до висновку, що спір між сторонами виник на підставі Договору про постачання електричної енергії №1094 від 28.02.2008 року, який укладено саме між ТОВ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» та Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що вказаний договір, позивач по справі уклав саме в статусі Фізичної особи-підприємця у зв`язку із здійсненням господарської діяльності.

Так, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 1 частини першої статті 20 ГПК України).

З аналізу вказаних норм прав вбачається, що фізичні особи, які на час звернення з позовом не є підприємцями, можуть звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Припинення підприємницької діяльності відповідача до звернення з позовом до суду не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо виконання договору поставки, укладеного між суб`єктами господарської діяльності. Тобто стороною правочину виступала фізична особа - підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні.

Така правова позиція підтримана Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.06.2019 року по справі №760/13915/18.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ч.1 ст.128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Наведені процесуальні норми дають підстави для висновку про те, що фізичним особам, які не є підприємцями, надано право звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (пункт 1 частини першої статті 20 ГПК України).

З аналізу вказаних норм прав вбачається, що фізичні особи, які на час звернення з позовом не є підприємцями, можуть звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Припинення підприємницької діяльності відповідача до звернення з позовом до суду не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо виконання договору поставки, укладеного між суб`єктами господарської діяльності. Тобто стороною правочину виступала фізична особа - підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні.

Суд враховує правову позицію, яка висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.06.2019 року по справі №760/13915/18, в якій зазначено, що фізичні особи, які на час звернення з позовом не є підприємцями, можуть звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Припинення підприємницької діяльності позивача до звернення з позовом до суду не є перешкодою для розгляду справи в порядку господарського судочинства, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли саме щодо виконання договору поставки, укладеного між суб`єктами господарської діяльності. Тобто стороною правочину виступала фізична особа - підприємець і припинення надалі підприємницької діяльності не змінює правовий статус особи у зобов`язанні.

Оскільки відповідно до приписів в п.6 ч.1 ст.175 ГПК України встановлено, що Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, а як вбачається із даного позову спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.01.2020 року, яке залишено в силі постановою Південно західного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 року, з ОСОБА_1 стягнути на користь АТ "Одесаобленерго" заборгованість з нарахувань за необліковану електроенергію в сумі 212 809 /двісті дванадцять тисяч вісімсот дев`ять/ грн. 50 коп. та судовий збір. Рішення мотивоване тим, що при здійснені перевірки на об`єкті ОСОБА_1 уповноваженими представниками АТ "Одесаобленерго" було виявлено порушення п.п. 2, п.п. 8 п. 5.5.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 14.03.2018 №312, що призвело до необлікованого використання відповідачем електроенергії, про що було складено акт про порушення від 08.08.2018 №8005819. Крім того, колегія апеляційного суду, окремо звернула увагу ОСОБА_1 , що укладений між сторонами договір про постачання електричної енергії №1094 від 28.02.2008 року є належною підставою виникнення у сторін за цим договором господарського зобов`язання.

Оскільки, спір у цій справі виник щодо визнання недійсним Акту про порушення №8005819 від 08.08.2018 року, вказаним актом споживачем послуг визначено Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 , який є споживачем послуг на підставі Договору про постачання електричної енергії №1094 від 28.02.2008 року, який було укладено між ТОВ Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (правонаступником якого є АТ «Одесаобенерго» та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , а спірні правовідносини допускають правонаступництво, тому суд доходить висновку про розгляд справи за правилами господарського судочинства.

Та обставина, що Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 08.08.2014 року припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця не свідчить про те, що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, адже відповідно до статей 51, 52 ЦК України, статті 46 «;Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичних осіб - підприємців є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як фізичної особи - підприємця не припинились.

Такий висновок узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, яка неодноразово висловлювала позицію щодо юрисдикції спору за позовом суб`єкта господарювання до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, що виник при виконанні умов укладеного між ними господарського договору (постанови від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 910/8729/18 (провадження № 12-294гс18), від 05 червня 2019 року у справі № 904/1083/18 (провадження № 12-249гс18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18 (провадження № 14-460цс19).

Відповідно до ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З урахуванням викладеного враховуючи підстави та предмет позову, а також відповідний суб`єктний склад суд роз`яснює, стороні позивача, що з вказаними вимогами слід звертатись в порядку господарського судочинства.

Керуючись: ст. ст.43,п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесаобленерго», за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: фізична особа підприємець ОСОБА_4 та фізична особа підприємець ОСОБА_5 про визнання акту про порушення, акту - вимоги щодо дотримання договірних умов та протоколу недійсними - закрити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд його позовних вимог підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Повний текст ухвали суду складено 20.07.2020 року.

Суддя О.С. Леонов

20.07.20