Ухвала

17 липня 2020 року

м. Київ

справа № 550/479/19

провадження № 61-9512ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,

розглянув касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 20 січня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2020 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплати,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулось з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплати в порядку страхового відшкодування в розмір 43 038,87 грн. В обґрунтування позову вказано, що 29 липня 2015 року на території Російської Федерації мала місце ДТП за участю автомобіля ЗАЗ, НОМЕР_3 , винним у якій, відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення від 29 липня 2015 року, визнано ОСОБА_1 . Відповідач на місці ДТП пред`явив страховий сертифікат "Зелена картка" НОМЕР_2 зі строком дії з 17 жовтня 2014 року по 16 жовтня 2015 року, яким був застрахований автомобіль ЗАЗ, в свою чергу, зазначений страховий сертифікат не діяв на дату скоєння ДТП та був виданий по відношенню до іншого транспортного засобу. 21 січня 2016 року та 08 квітня 2016 року МТСБУ, на підставі статті 9 Процедурних правил Ради Бюро міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена карта", видало накази № 444 та № 2768 про виплату ОСАО "РЕСО-Гарантія", яка звернулась до позивача з гарантійними вимогами про відшкодування витрат від 08 грудня 2015 року на суму 1 287, 94 євро та 10 березня 2016 року на суму 295, 51 євро. 25 січня 2016 року та 15 квітня 2016 року МТСБУ провело виплату ОСАО "РЕСО-Гарантія" зазначених сум, що на день сплати за курсом НБУ складало 43 038,87 грн, які позивач просить стягнути з відповідача на його користь витрати в порядку регресу, а також судові витрати по справі.

Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 20 січня 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2020 року, в задоволенні позовних вимог Моторного / транспортного/ страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплати відмовлено.

24 червня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку МТСБУ подано касаційну скаргу, в якій заявник просить суд скасувати рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 20 січня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2020 року, та направити справу на новий розгляд.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Так у відповідності до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був установлений у розмірі 2 102 грн.

Ціна позову у справі становить 43 038,87 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100=210 200), тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Доводи заявника про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики є необґрунтованими, оскільки ним не наведено належних обґрунтувань та наявності виключних обставин, які за положеннями ЦПК України могли вимагати касаційного розгляду.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягаю касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки МТСБУ подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, статтями 175, 176 пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Чутівського районного суду Полтавської області від 20 січня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 14 травня 2020 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних із здійсненням виплати відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко