Дата документу 15.04.2020 Справа № 554/3234/20
Провадження № 6/554/141/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді Савченко Л.І.,

при секретарі Гаврись В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтава подання старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно - Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) Тимошенко К. та в.о. начальника В.Нагній про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника до погашення ним заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно - Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) Тимошенко К.та в.о. начальника В.Нагній звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса проживання АДРЕСА_1 .

Подання мотивоване тим, що у Шевченківському ВДВС у м. Полтаві Північно - Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми)перебуває виконавче провадження № 59069087 відкрите на підставі вимоги № Ф-6845-50У від 29.11.2018 виданої ГУ ДПС у Полтавській області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Полтавській області заборгованості в сумі 9 835, 54 грн. У клопотанні державним виконавцем зазначено, що боржником будь-яких дій спрямованих на виконання рішення суду не виконано, декларації не подано. Під час виконання рішення державним виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої на запити, майно належне боржнику на праві власності відсутнє. Боржник на обліку в ПФУ не перебуває. Конверт із постановою про відкриття виконавчого провадження повернувся до виконавчої служби з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Згідно повідомлення Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Державним виконавцем було здійснено вихід за місцем проживання боржника для перевірки майнового стану останнього, однак перевірити майновий стан не вдалося, оскільки не було надано доступ до приміщення. Встановлено, що боржник виїхав за кордон, про що свідчить відповідний акт від 20.02.2020 року , у зв`язку з чим державний виконавець звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника .

Державний виконавець в поданні зазначив, що прохає розглянути справу без її участі.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Пунктом 2 ст. 6 цього Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов`язань, але лише до моменту виконання зобов`язань, або забезпечення заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

У відповідності до п.19 ч.3 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язання за рішенням.

Як вбачається з ч.3 статті 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

На думку суду особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Ч. 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умовидоведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються, адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат на організацію та проведення виконавчих дій документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами.

Станом на 15.04.2020 року рішення суду не виконано. Боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, однак суд не може достовірно переконатись у тому, що ОСОБА_1 повідомлений про відкрите виконавче провадження. Державним виконавцем у поданні зазначено, що постанова про відкриття виконавчого провадження, яка направлялась боржнику повернулася до виконавчої служби з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що не свідчить про належне вручення постанови про відкриття виконавчого провадження.

В ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії можуть проводитися у присутності понятих. Присутність понятих є обовязковою у випадку, передбаченому частиною третьою статті 53 цього Закону, а також у разі відсутності боржника або його представника під час вчинення виконавчих дій, повязаних з примусовим входженням на земельні ділянки, до нежитлових приміщень і сховищ, де зберігається майно боржника, на яке звернено стягнення, або майно стягувача, яке має бути повернуто йому в натурі, до житла, іншого володіння особи для забезпечення примусового виселення з нього та вселення в нього, під час проведення опису, арешту, вилучення і передачі майна. Понятими можуть бути будь-які дієздатні особи, які не мають особистої заінтересованості у вчиненні виконавчих дій і не повязані між собою або з учасниками виконавчого провадження родинними звязками, а також підлеглі учасників виконавчого провадження. Кількість понятих під час вчинення виконавчих дій не може бути меншою ніж дві особи.

Згідно п.8 Інструкція з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) (далі Інструкція) акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Так, з долучених державним виконавцем копії акту від 20.02.2020 вбачається, що він складений в порушення п.8 Інструкції, вказаний акт складено за відсутності понятих, а положення ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає обов`язку участь не менше ніж двох понятих.

Державний виконавець не надала суду доказів щодо ухилення боржником від виконання покладених на нього зобов`язань, не надано доказів вручення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження та викликів до Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області, що підтвердило б його ухилення від виконання рішення.

З цих підстав, у суду немає достатніх даних про те, що боржник повідомлений про наявність щодо нього виконавчого провадження належним чином.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність встановлених законом підстав для обмеження боржника в здійсненні його конституційних прав.

Керуючись статтями ст. 441 Цивільно-процесуального кодексу України, 5, 18 Закону України "Про виконавче провадження", пунктом 5статті 6Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", пунктом 2Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008 р. № , -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно - Східного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Суми) Тимошенко К. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , остання відома адреса проживання АДРЕСА_1 до погашення заборгованості за вимогою ГУ ДПС у Полтавській області № Ф-6845-50У від 29.11.2018 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Л.І. Савченко