Провадження № 2/205/1063/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 04 грудня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 грудня 2019 року вищевказана цивільна справа була передана на розгляд судді ОСОБА_3 .

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя № 1840/0/15-20 від 16 червня 2020 року про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку з поданням заяви про відставку суддю ОСОБА_3 було звільнено.

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 187 від 10 липня 2020 року, вищевказану цивільну справу було передано на повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 липня 2020 року цивільну справу було передано на розгляд судді Приходченко О.С.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2020 року справу було прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 листопада 2020 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач у своєму уточненому позові посилалася на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають повнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюб між сторонами було розірвано, про що Ленінським ВРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 15 листопада 2006 року було зроблено актовий запис № 616. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2006 року з відповідача було стягнуто аліменти у розмірі Ѕ частини усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитину відповідного віку на утримання малолітніх дітей, починаючи з 29 червня 2006 року і до досягнення дітьми повноліття. У 2016 році донька вступила до Дніпропетровського технолого-економічного коледжу денної форми навчання на контрактній основі. Розмір оплати за навчання ОСОБА_4 за період з 01 вересня 2016 року по 30 травня 2019 року становить 23 170 гривень. Також у 2019 році донька досягла повноліття. На теперішній час розмір аліментів, які сплачує відповідач на утримання сина, становить 1 000 гривень, який є менше ніж гарантований законом мінімум. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини з усіх видів його доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, а також стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати, які понесені нею за оплату вартості навчання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 11 585 гривень, рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, у своїй заяві позовні вимоги визнав, просив справу розглядати у його відсутність, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_6 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що Ленінським ВРАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 15 листопада 2006 року зроблено актовий запис № 616 (а.с. 6). Від шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 2-2282/06 від 14 липня 2006 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 було стягнуто аліменти у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітніх дітей: доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 29 червня 2006 року до досягнення ними повноліття.

22 серпня 2014 року ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 і змінила прізвище на Виставну (а.с. 8).

10 серпня 2016 року між ОСОБА_1 і ДВНЗ «Дніпропетровський технолого-економічний коледж» було укладено договір про надання освітніх послуг № ХТ-9-2016-536 на навчання ОСОБА_4 з додатковими угодами (а.с. 15-19). На виконання умов договору ОСОБА_1 у загальному розмірі було сплачено 23 170 гривень (а.с. 20-26).

Неповнолітній ОСОБА_5 з 01 вересня 2018 року є студентом ВПУ № 17 м. Дніпра (а.с. 12).

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 3 статті 183 встановлено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Враховуючи, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 2-2286/06 від 14 липня 2006 року розмір аліментів на утримання двох малолітніх дітей було визначено у розмірі Ѕ частини всіх видів доходів (заробітку), старшою донькою було досягнуто повноліття, позивач звернулася до суду із позовом про визначення і стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, суд вважає, що позовні вимоги підлягають в частині стягнення із ОСОБА_2 на користь позивача на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення ОСОБА_5 повноліття, задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на навчання доньки, суд приходить до такого висновку за наступних підстав.

На підставі ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно з абз. 1 п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року рекомендовано звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Заявлені позивачем вимоги в частині стягнення додаткових витрат задоволенню не підлягають, оскільки з аналізу ч. 1 ст. 185 СК України вбачається, що додатковими витратами можуть вважатися витрати на забезпечення особливих потреб дитини, що виходять за межі звичайних, побутових. А витрати на оплату освітніх послуг не мають ознаки надзвичайності, вони мають відноситися до звичайних витрат на утримання доньки сторін, забезпечення яких тим з батьків, з яким вона не проживає, здійснюється за рахунок аліментних зобов`язань.

Аналогічні за своїм змістом правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року (справа № 369/959/16-ц, провадження № 61-645св17).

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат на оплату навчання повнолітньої доньки ОСОБА_4 слід відмовити.

Позивач у позовних вимогах просить допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць, позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають, оскільки рішенням суду від 14 липня 2006 року, аліменти на утримання дитини вже були стягнуті, а зміна розміру аліментів наступає з набранням рішенням суду законної сили, тому у задоволенні позовних вимог в цій частині позивачеві слід відмовити.

У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

ОСОБА_1 при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», який підлягає оплаті за позовні вимоги, які судом було задоволено.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180, ч. 2 ст. 182, ч. 1 ст. 192 СК України, ч. 6 ст. 141, ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2006 року стягнуто із ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ), до розміру 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ОСОБА_5 повноліття, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили.

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) відмовити.

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Це рішення є підставою відкликання виконавчого листа № 2-2282/06, виданого на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2006 року, з компетентного органу ДВС

Рішення може бути оскаржено в Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: