Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2020 р. Справа № 608/2006/19

Номер провадження2/608/39/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Запорожець Л. М.

з участю секретаря с/з Росляк Т. Б.

позивача ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в місті Чорткові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в сумі по 75000 гривень кожному,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в сумі по 75000 гривень кожному посилаючись на те, що 21 жовтня 2016 року біля 16 години 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним трактором Т-25 «Владимировец» реєстраційний номер НОМЕР_1 , із номером кузова № НОМЕР_9, 1986 року випуску, із під`єднаним до нього одноосним причепом без реєстраційного номера здійснив наїзд на їх батька та дідуся ОСОБА_5 , 1949 року народження, жителя с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, з яким вони проживали однією сім`єю в АДРЕСА_1 . Родинні відносини між покійним ОСОБА_5 та позивачами наступні: ОСОБА_5 був рідним батьком ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвами про народження позивачів та довідкою № 440 від 11 березня 2019 року, виданою Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області. Внаслідок наїзду трактором під керуванням відповідача ОСОБА_4 на ОСОБА_5 , йому було спричинено тілесні ушкодження, а саме: закриту травму живота у вигляді розриву селезінки, множинні розриви тонкого кишківника, розриви брижі тонкого кишківника, обширна очеревинна гематома; відкритий уламковий перелом крила правої здухвинної кістки, перелом правої лобкової та правої сідничних кісток, розриви обох здухвинно-крижових зчленувань, переломи 5, 6, 7, 8, 9 лівих ребер; рана, садна та синець на тулубі, садна на правій руці та обох ногах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні Чортківської ЦКРЛ помер, що стверджується лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті № 176 від 04 листопада 2016 року і свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 7.11.2016 року, виданого Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області. Вказаним злочином, їм, як сину та онукові , відповідачем по справі було спричинено моральну шкоду, яка виразилась у душевних переживаннях та стражданнях з приводу втрати рідної людини, яка була підтримкою та опорою в житті. В добровільному порядку відшкодувати моральну шкоду, яку обіцяв відповідач відшкодувати під час розгляду кримінального провадження, він не бажає, тому вони вимушені звернутись до суду з вказаним позовом. Спричинену відповідачем ОСОБА_4 моральну шкоду вони оцінюють в сумі по 75000 гривень кожному.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримує, просить задоволити в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Котов В.В. позов підтримують, просять задоволити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений судом 16.12.2019 року про день та час розгляду справи, про що свідчить власноручно підписана розписка відповідачем про отримання повістки про виклик його в судове засідання на 24 січня 2020 року, про причини неявки суд не повідомив, заяв про перенесення розгляду справи на іншу дату та будь-яких інших клопотань, суду не подав.

Вислухавши пояснення позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_2 адвоката Котова В.В., дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області. Згідно вироку Чортківського районного суду Тернопільської області від 2 березня 2018 року встановлено, що 21 жовтня 2016 року біля 16 години 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним трактором Т-25 «Владимировец» реєстраційний номер НОМЕР_1 , із номером кузова № НОМЕР_9, 1986 року випуску, із під`єднаним до нього одноосним причепом без реєстраційного номера, що знаходився у складському приміщенні ПАП «Білобожницьке», що по АДРЕСА_2 , розпочав на ньому рух заднім ходом. Перед початком руху ОСОБА_4 не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а під час руху заднім ходом із швидкістю біля 1,5 км/год. не був достатньо уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5 ч. 1, 2.3 (б, д), 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року із послідуючими змінами та доповненнями (далі ПДР України), які зобов`язували його не створювати своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху, небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Так, рухаючись заднім ходом, ОСОБА_4 в порушення вимог п. 10.9 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху не звернувся за допомогою до інших осіб, хоча мав таку можливість, створивши при цьому небезпеку чи перешкоду іншим учасникам руху. В цей час складським приміщенням, позаду трактора у попутному йому напрямку рухався пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав в с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області. Маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода, який рухається в межах траєкторії руху трактора, водій ОСОБА_4 не вжив своєчасно заходів до зупинки керованого ним транспортного засобу, чим порушив ще й вимоги п. 12.3 ПДР України. Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР України, ОСОБА_4 не забезпечив безпеку дорожнього руху та під час руху заднім ходом, допустив наїзд задньою частиною приєднаного причепа до керованого трактора Т-25 «Владимировец» на пішохода ОСОБА_5 . У результаті вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а саме: закриту травму живота у вигляді розриву селезінки, множинні розриви тонкого кишківника, розриви брижі тонкого кишківника, обширна очеревинна гематома; відкритий уламковий перелом крила правої здухвинної кістки, перелом правої лобкової та правої сідничних кісток, розриви обох здухвинно-крижових зчленувань, переломи 5, 6, 7, 8, 9 лівих ребер; рана, садна та синець на тулубі, садна на правій руці та обох ногах, від яких ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні Чортківської ЦКРЛ помер.

Вказаним вироком Чортківського районного суду Тернопільської області від 2 березня 2018 року відповідач ОСОБА_4 був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки без позбавлення права керувати транспортними засобами. Згідно ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 роки та звільнено від призначеного покарання на підставі п. "є" ст. 1 Закону України " Про амністію у 2016 році».

ОСОБА_5 був рідним батьком ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвами про народження позивачів серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5 № НОМЕР_6 , а також довідкою № 440 від 11 березня 2019 року, виданою Білобожницькою сільською радою Чортківського району Тернопільської області та вони проживали однією сім`єю.

Згідно довідки ; 614 від 09.11.2016 року Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_1 похоронив свого батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч. 2 ст. 1168 ЦК України.

Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктами 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Суд вважає доведеним той факт, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 втратили рідну людину, батька та дідуся, якого любили і поважали, який був опорою та підтримкою в їх житті. Після такої втрати, було порушено звичайний для них спосіб життя, а втрата близької людини вимагала та в даний час вимагає додаткових зусиль для організації життя, оскільки померлий, за життя, підтримував їх у всьому, був батьком для ОСОБА_1 та дідусем, для ОСОБА_2 , (він виріс в сім`ї бабусі та дідуся, оскільки мати відмовилась від нього), і вони переносять і до теперішнього часу нервові потрясіння та душевні страждання через його втрату.

Моральні страждання, які переживають близькі через втрату рідної людини, не залежать від наявності або відсутності від померлого матеріальних благ, жодним чином не впливає на перенесені страждання через втрату близької, рідної, кровного споріднення людини. Втрата завжди спричиняє відчай ніколи більше не побачити батька та дідуся, страждання, та відчай безповоротності втрати.

Здоров`я та життя людини є найвищою цінністю людства, тому винні дії відповідача ОСОБА_4 , що стали причиною загибелі потерпілого, є правовою підставою для відшкодування моральної шкоди відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Отже, позивачі ОСОБА_1 , як син покійного ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , як внук покійного ОСОБА_5 , мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю їх батька та дідуся.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поза усяким сумнівом зазнали моральних страждань, зумовлених глибокими емоційними переживаннями з приводу втрати батька та дідуся, однак заявлений розмір моральної шкоди є явно завищеним, тому, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача ОСОБА_1 - 30 000 гривень моральної шкоди, а на користь позивача ОСОБА_2 - 20000 гривень.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляд" доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до їх розгляду.

Керуючись ст. ст. 23, 1167, 1168, 1187 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 13, 76, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 - моральну шкоду, заподіяну смертю його батька в сумі 30000 (тридцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 моральну шкоду, заподіяну смертю його дідуся в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя с. Білобожниця Чортківського району Тернопільської області, на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору за подання позивачами позовної заяви. Іншу частину судового збору в сумі 659 (шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 20 копійок компенсувати за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Повне рішення складене 31 січня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційносу суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2006/19

Рішення набрало законної сили " " __________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " __________________ року.

Секретар: