Справа № 643/875/20
Провадження № 2-н/643/102/20
У Х В А Л А

29 січня 2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Логвінов А.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Московського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу, в якій просить видати судовий наказ, яким стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з вимогами ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, сформованої судом 23.01.2020 року з Реєстру територіальної громади міста Харкова, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене, дана заява підсудна Московському районному суду м. Харкова.

Відповідно до положень статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом зокрема у порядку наказного провадження. Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Форма і зміст позовної заяви визначені статтею 163 ЦПК України.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, в тому числі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину 1/4 заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 5 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, з вищевикладеного випливає, що право на звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів має той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, сформованої судом 23.01.2020 року з Реєстру територіальної громади міста Харкова, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , де в свою чергу зареєстрований боржник.

Як зазначено у заяві про видачу судового наказу, дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом зі стягувачем, на підтвердження чого надано копію рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2011 року (справа № 2-0-123/2011), яким визначено місце проживання дитини ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Разом з цим, рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.04.2011 року не містить відмітки про набрання ним чинності, а отже не може бути підтвердженням проживання дитини разом з матір`ю станом на день її звернення до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи визначені Цивільним процесуальним кодексом України умови для розгляду справ в порядку наказного провадження, беручи до уваги відсутність доказів проживання станом на день подачі до суду заяви про видачу судового наказу, дитини, на утримання якої стягувач просить стягнути аліменти, разом із стягувачем, у видачі судового наказу необхідно відмовити, оскільки заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись 19, 160-163, 165-166, 260, 351-355 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя А.О. Логвінов