Провадження № 2/947/4796/20
УХВАЛА

21.12.2020

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі заяву ОСОБА_1 про відвід судді по цивільної справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частки домоволодіння та земельної ділянки ,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2020 року до Київського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_2 із позовом до ОСОБА_1 про виділення зі спільної часткової власності в натурі : 2/3 частки домоволодіння АДРЕСА_1 , у відповідності до варіанту виділу згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи та 2/3 часток земельної ділянки під зазначеним будинком у відповідності до варіанту запропонованому судовою земельно-технічної експертизи; припинення права спільної часткової власності на виділене майно; визначення порядку виконання рішення суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено Луняченко В.О.

Ухвалою суду від 19.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 07.12.2020 року.

Підготовче засідання 07.12.2020 року не було проведено у зв`язку із знаходженням головуючого на лікарняному.

07.12.2020 року від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді і секретаря судового засідання.

Відвід головуючому обґрунтовано тим що ухвалу про відкриття провадження і копія позовної заяви з додатками не було направлено відповідачу у визначний Цивільним процесуальним кодексом України термін, при цьому одночасно із відкриттям провадження судом, у судовому засіданні, було розглянуто і задоволено клопотання позивачки про витребування доказів, що позбавило сторону на інформацію про дату, час і місце розгляду справи та можливість висловити свою думку щодо форми, змісту та ґрунтовності заяви позивачки. Також заявник вважає що під час розгляду питання про відкриття провадження судом не було враховано що зазначена ціна позову, та сплачений виходячи з цієї ціни судовий збір, є суттєво заниженими, у позові відсутні номер телефону відповідача якій відомий позивачці, не вірно визначений поштовий індекс, відсутні довідки про свідків, попередній розрахунок судових витрат та неможливо прочитати частину наданих копій доказів, тобто позов не відповідає вимогам ст. 175,177 ЦПК України, а тому повинен був бути залишеним без руху. Крім того у заяві про витребування доказів позивачкою не зазначені обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; вжиті заходи особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів або причини неможливості отримання цього доказу , однак суд не звернув увагу на зазначені порушення ст. 84 ЦПК України.

Вищезазначені обставини - дії та бездіяльність судді, яки на думку заявника прямо порушують права відповідача і на думку заявника є підставою для відводу судді, оскільки він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи та є обставинами, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Підстави для відводу судді врегульовані статтею 36 Цивільного процесуального кодексу України. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 37 ЦПК України визначена недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

У відповідності до вимог ч.2-3 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 цього Кодексу судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

За змістом ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

В даному випадку зава про відвід надійшла в день призначеного судового засідання, яке не було проведено у зв`язку із знаходженням головуючого на лікарняному а тому підлягає розгляду судом, який розглядає справу та у випадку висновку про необґрунтованість , для подальшого вирішення питання передати заяву на автоматизований розподіл для здійснення вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Строк розгляду зави про відвід, вирішується головуючим після виходу з лікарняного, а тому здійснюється після спливу терміну визначеному ст. 40 ЦПК України.

При розгляді судом питання про відкриття провадження суд повинен не лише здійснювати формальний підхід до відповідності поданих заяв вимогам цивільного процесуального законодавства а і визначати можливість вирішення питань під час підготовчого засідання без вирішення питання про залишення відповідних заяв до суду та повернення позову.

Надмірний формалізм під час вирішення питання про відкриття провадження у справі суперечить принципу верховенства права, завданням цивільного судочинства та порушує, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом п. 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так у справі «Delcourt v. Belgium» Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало меті та призначенню цього положення.

Також згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

У даному випадку питання відсутності номерів телефонів, невірно зазначеного індексу, відсутність довідки про свідків, визначена ціна позову з урахуванням зазначеної вартості спірного майна та відсутність попереднього розрахунку судових витрат, на думку суду. Можуть бути вирішені під час підготовчого засідання та не є підставами для залишення заяви без руху.

Розгляд питання про витребування доказів, яке було розглянуто одночасно із відкриттям провадження, спрямовано на скоріший розгляд справи, витребувані докази, які пов`язані з домоволодінням АДРЕСА_1 , на думку суду мають значення для вирішення спору а тому не зрозумілим у чому саме є порушення прав відповідача, у якого є можливість у випадку необхідності звернутись до суду із відповідним клопотанням про витребування доказів та висловити свою думку щодо витребуваних доказів.

Враховуючи вищенаведене суддя Луняченко В.О. приходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_3 про відвід головуючому, так як, окрім критики рішень суду ( яки не можуть бути підставою для відводу ) не зазначено у чому саме виявляється заінтересованість а також неупередженість судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 36-40, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді по цивільної справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про виділ в натурі частки домоволодіння та земельної ділянки.

Передати заяву про відвід для авто розподілу для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Луняченко В. О.