Справа № 522/1190/20
Провадження № 2/522/3485/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання - Скибінській Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 24.01.2020 року звернувся адвокат Гречко І.О. в інтересах ОСОБА_1 із позовною заявою, яку в подальшому було уточнено, зазначаючи, що 01.05.2019 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в українській гривні в розмірі еквівалентному 60000 доларам США на строк до 01.09.2019 року. Згідно даних НБУ станом на 23.01.2020 року курс становить 24,331 гривні за один долар США. Отже, загальна сума позики в гривні становить 1 459 860,00 грн. Обов`язку щодо повернення суми позики відповідач не виконала, на вимоги щодо повернення коштів не реагує, що стало підставою для звернення до суду із позовом про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості в розмірі 1 459 860,00 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28.01.2020 року відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04.03.2020 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду по суті.

Від позивача та його представника надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Окрім цього, відповідачем подано заяву про визнання позовних вимог, у якій зазначила, що обставини, викладені у позовній заяві щодо отримання 01.05.2019 року нею грошових коштів у позику від ОСОБА_1 у сумі еквівалентній 60000 дол. США на строк до 01.09.2019 року нею визнаються в повному обсязі. Грошові кошти у визначений строк позивачу дійсно не повернула, позовні вимоги визнає.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Таким чином, датою ухвалення цього рішення є 15.04.2020 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки, відповідач визнала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, суд, з урахуванням зазначеного, дослідивши наявні матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.05.2019 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 грошові кошти в українській гривні в розмірі еквівалентному 60000 доларам США, які відповідач зобов`язалась повернути в строк до 01.09.2019 року. Вказане підтверджуються копією розписки, оригінал якої був наданий позивачем для огляду суду у судовому засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, позикодавець належним чином виконав взятий на себе обов`язок з передачі грошових коштів. Разом з тим, з пояснень сторін судом встановлено невиконання відповідачем обов`язку з повернення суми позики у встановлений сторонами строк.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та у порядку встановленому договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У рішенні від 27.11.2019 року, справа № 340/385/17, Великою Палатою Верховного Суду, залишаючи в силі рішення судів попередніх інстанцій, зроблено висновок, що позикодавець за договором позики в іноземній валюті має вільно обрати валюту стягнення, або визначену у договорі позики (розписці) або у національній одиниці - гривні.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на день звернення до суду з позовною заявою сума заборгованості складає 1 459 860,00 грн. згідно встановленого курсу НБУ 24,331 грн./дол. США. Враховуючи заявлення позовних вимог у національній валюті, суд не визначає розмір заборгованості станом на день ухвалення рішення у справі.

Враховуючи встановлені судом обставини та визнання відповідачем позову, вказана сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 6 ст .141 ЦПК України визначено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з ціни позову в розмірі 1 459 860,00 грн., розмір судового збору, який підлягав би сплаті позивачем при поданні позовної заяви, складає 10 510,00 грн. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору як інваліда І групи, судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 253, 254, 524, 526, 530, 533, 545, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 13, 19, 141, 258, 259, 263 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики в розмірі 1 459 860 (один мільйон чотириста п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у сумі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 15.04.2020 року.

Суддя Д. Ю. Донцов