Номер справи 237/1612/20
Номер провадження 2/237/808/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.07.20 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Кучко Я.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Махно Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Курахове Мар`їнського району Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб,

ВСТАНОВИВ:

До Мар`їнського районного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 15 жовтня 2017 року він вирішив придбати собі транспортний засіб, а саме автомобіль марки Сhevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 , того ж дня він разом з відповідачем зустрілися в м. Краматорськ Донецької області з продавцем автомобіля ОСОБА_3 . Оглянувши автомобіль позивач домовився з ОСОБА_3 , власником транспортного засобу, про істотні умови договору, тобто про ціну автомобіля, та передав йому 6300 доларів США за придбаний автомобіль, а він написав відповідну розписку про отримання грошових коштів, віддавши технічний паспорт на автомобіль, страховий поліс та зимову гуму. 18 жовтня 2017 року позивач, відповідач та ОСОБА_3 знову зустрілись у сервісному центрі МВС м. Краматорськ для належного оформлення договору купівлі-продажу і постановки транспортного засобу на обілк. На час реєстрації транспортного засобу у родини позивача були проблеми з кредиторами та він, за згодою дружини та її рідного брата ОСОБА_2 вирішили зареєструвати право власності на автомобіль Сhevrolet Lacetti на відповідача. Після реєстрації автомобіля в сервісному центрі ОСОБА_2 написав розписку позивачу, про те що він є лише формальним власником, а фактичним власником є позивач. У квітня 2019 року стосунки між позивачем, його дружиною та відповідачем ОСОБА_2 зіпсувались, позивач почав витребовувати від відповідача автомобіль Сhevrolet Lacetti, однак отримував різного роду відмовки та до теперішнього часу не має можливості у повному обсязі здійснювати свої права власності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явися, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановлений законодавством строк та порядок.

У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з копії розписки ОСОБА_3 останній отримав від ОСОБА_1 грошові кощьи в рахунок вартості автомобіля Шевроле Лачетти, номерний знак НОМЕР_1 в сумі 6000 доларів США.

Згідно розписки ОСОБА_2 останній підтверджує, що автомобіль марки Шевроле Лачетти, державний номер НОМЕР_1 в дійсності належить ОСОБА_4 (хоча й оформлений на ОСОБА_2 ) та бере на себе обов`язок за його першою вимогою повернути автомобіль або перереєструвати його на будь-яку особу, на яку вкаже йому ОСОБА_4 ОСОБА_2 бере на себе обов`язок не претендувати на права власника на даний автомобіль.

Відповідно до копії реєстраційної картки транспортний засіб Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_2 , підстава реєстрації Договір СГ № 875 від 18.10.2017 року.

Приписами ст. 41 Конституції України закріплено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Вказані положення Конституції України знаходить свій подальший розвиток в ст. ст. 319, 321 ЦК України, якими імперативно закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Підстави набуття права власності передбачені ст. 328 ЦК України згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України.

Отже, за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто, вже стала його власником, а не намагається ним стати через судовий захист). Тобто, ст. 392 ЦК України не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах

Як роз`яснено в п. 37 Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» 07.02.2014 № 5 потреба в такому способі захисту права власності (ст. 392 ЦК України) виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується факт набуття ОСОБА_1 права власності на транспортний засіб Chevrolet Lacetti, державний номерний знак НОМЕР_1 . Право власності на квартиру було набуте позивачем на підставі договору купівлі продажу, водночас, у зв`язку із невизнанням відповідачем права власності ОСОБА_4 на транспортний засіб Chevrolet Lacetti право власності позивача підлягає захисту в порядку ст. 392 ЦК України.

На підставі викладеного, у відповідності зі ст.ст. 12, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на транспортний засіб задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНН НОМЕР_2 право власності на автомобіль марки CHEVROLET LACETTI синього кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_3 , VIN № НОМЕР_4 , двигун НОМЕР_5 , 2008 року випуску, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6 НОМЕР_7 .

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Я.Ю.Кучко