Справа № 495/9649/18
№ провадження 6/495/35/2020
Ухвала

іменем україни

29 січня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Заверюха В.О., при секретарі Червинській І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області матеріали подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Парфьонова Георгія Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до повного виконання зобов`язань за вироком суду,

ВСТАНОВИВ:

28.01.2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Парфьонов Георгій Володимирович звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до повного виконання вимог за виконавчим листом №495/9649/18, виданого 15.08.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. 00 коп. та процесуальних витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп..

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Парфьонова Георгія Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до повного виконання зобов`язань за вироком суду передано на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О..

Зміст та обґрунтування подання

На примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Міністерства юстиції України Одеської області Парфьонова Г.В. знаходиться зведене виконавче провадження №59926483 з примусового виконання виконавчого листа №495/9649/18, виданого 15.08.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. 00 коп. та процесуальних витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп.. 29 серпня 2019 року та 30 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень (№59921621, №59926376), які надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресою вказаною у виконавчому документі, а також виклик про явку до приватного виконавця на прийом з зобов`язанням надати достовірні відомості про доходи та місце роботи. Приватним виконавцем на виконання вимог заяв стягувача про відкриття виконавчого провадження, з метою реального виконання вимог виконавчого документу, винесено постанову про арешт майна боржника ВП №59926376 від 30.08.2019 року, відповідно до якої накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 116500,00 грн. та постанову про звернення стягнення на майно боржника ВП №59926376 від 30.08.2019 року, відповідно до якої звернуто стягнення на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів 116500,00 грн.. В ході примусового виконання було встановлено, що боржник має відкриті рахунки в банківських установах, але коштів для задоволення вимог стягувача за виконавчим листом №495/9649/18, виданого 15.08.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди в розмірі 100000 грн. 00 коп. та процесуальних витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп., в достатньому розмірі виявлено не було. Відповідно до інформації, яка надійшла з Державної фіскальної служби боржник офіційно не працевлаштований. Згідно відповіді, яка надійшла із Пенсійного фонду України доходів, в тому числі за цивільно-правовими договорами, ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримує. Згідно до заяви стягувача та електронної відповіді МВС від 30.08.2019 року встановлено, що за боржником зареєстровано рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки «SMART», модель «ROADSTER», 2003 року випуску, д/н НОМЕР_2 . Постановою про арешт майна боржника ВП №59926376 від 30.08.2019 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , а саме: автомобіль «SMART», модель «ROADSTER», 2003 року випуску, д/н НОМЕР_2 . Постановою про розшук майна боржника ВП №59926376 від 04.09.2019 року оголошено в розшук автотранспортний засіб «SMART», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , що належить боржнику ОСОБА_1 15.11.2019 року на адресу боржника було направлено вимогу про надання інформації про наявність та місцезнаходження майна, що належить боржнику, а саме: транспортного засобу «SMART2, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 та надання вищезазначеного транспортного засобу для проведення виконавчих дій з опису та арешту майна. Станом на теперішній час, вимоги приватного виконавця боржником не виконуються, останній ухиляється від надання інформації про наявність та місцезнаходження вищевказаного транспортного засобу, з метою проведення виконавчих дій з опису та арешту майна, про що виконавцем складено відповідний акт від 22.01.2020 року. Згідно до електронної відповіді Державної прикордонної служби України, значиться громадянин України ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), який документувався паспортом України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , який у період з 04.01.2020 року по 11.01.2020 рік перетинав державний кордон України. Наявність паспорту для виїзду за кордон та вільний перетин боржником державного кордону України, свідчить саме про факт ухилення боржником від здійснення зобов`язань, шляхом переховування за кордоном, а також можливість ведення трудової діяльності за кордоном і в подальшому приховування доходів від стягувача. З урахуванням вищевикладеного та того, що вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.07.2019 року по справі №495/9649/18 за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.2 ст.286 КК України, яким цивільний позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 задоволено повністю, який набрав законної сили та є обов`язковим для виконання, на підставі якого відкрито зведене виконавче провадження №59926483, про яке боржнику достеменно відомо, приватним виконавцем вчинено достатніх дій в межах виконавчого провадження, проте вирок суду та вимоги приватного виконавця боржником свідомо не виконуються та з урахуванням усіх обставин в сукупності, приватний виконавець вважає, що боржник саме ухиляється від виконання вироку суду, тому приватний виконавець наполягає на задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 до повного виконання вимог за виконавчим листом №495/9649/18, виданого 15.08.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. 00 коп. та процесуальних витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп..

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Г.В. просив подання розглянути без його участі, наполягав на його задоволенні.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, дослідивши документи, додані до матеріалів подання, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування

Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі №495/9649/18 від 03.07.2019 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 задоволений повністю.

З ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнута сума моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. (сто тисяч) 00 коп. та процесуальні витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн. (п`ять тисяч) 00 коп..

На підставі вказаного вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 15.08.2019 року були видані виконавчі листи щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 вказаних сум.

Із досліджених доказів доданих до подання, які на думку приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Парфьонова Г.В. свідчать про необхідність його задоволення вбачається, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Парфьонова Г.В. знаходиться зведене виконавче провадження №59926483 з примусового виконання виконавчого листа №495/9649/18, виданого 15.08.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. 00 коп. та процесуальних витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп..

29 серпня 2019 року та 30 серпня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень (№59921621, №59926376), які надіслано сторонам виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресою вказаною у виконавчому документі, а також виклик про явку до приватного виконавця на прийом з зобов`язанням надати достовірні відомості про доходи та місце роботи.

Приватним виконавцем на виконання вимог заяв стягувача про відкриття виконавчого провадження, з метою реального виконання вимог виконавчого документу, винесено постанову про арешт майна боржника ВП №59926376 від 30.08.2019 року, відповідно до якої накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 116500,00 грн. та постанову про звернення стягнення на майно боржника ВП №59926376 від 30.08.2019 року, відповідно до якої звернуто стягнення на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів 116500,00 грн..

В ході примусового виконання було встановлено, що боржник має відкриті рахунки в банківських установах, але коштів для задоволення вимог стягувача за виконавчим листом №495/9649/18, виданого 15.08.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму моральної шкоди в розмірі 100000 грн. 00 коп. та процесуальних витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп., в достатньому розмірі виявлено не було.

Відповідно до інформації, яка надійшла з Державної фіскальної служби боржник офіційно не працевлаштований.

Згідно відповіді, яка надійшла із Пенсійного фонду України доходів, в тому числі за цивільно-правовими договорами, ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не отримує.

Згідно до заяви стягувача та електронної відповіді МВС від 30.08.2019 року встановлено, що за боржником зареєстровано рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки «SMART», модель «ROADSTER», 2003 року випуску, д/н НОМЕР_2 .

Постановою про арешт майна боржника ВП №59926376 від 30.08.2019 року накладено арешт на майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , а саме: автомобіль «SMART», модель «ROADSTER», 2003 року випуску, д/н НОМЕР_2 .

Постановою про розшук майна боржника ВП №59926376 від 04.09.2019 року оголошено в розшук автотранспортний засіб «SMART», реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , що належить боржнику ОСОБА_1

15.11.2019 року на адресу боржника було направлено вимогу про надання інформації про наявність та місцезнаходження майна, що належить боржнику, а саме: транспортного засобу «SMART2, реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 та надання вищезазначеного транспортного засобу для проведення виконавчих дій з опису та арешту майна.

Станом на теперішній час, вимоги приватного виконавця боржником не виконуються, останній ухиляється від надання інформації про наявність та місцезнаходження вищевказаного транспортного засобу, з метою проведення виконавчих дій з опису та арешту майна, про що виконавцем складено відповідний акт від 22.01.2020 року.

Згідно до електронної відповіді Державної прикордонної служби України, значиться громадянин України ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), який документувався паспортом України для виїзду за кордон серії НОМЕР_4 , який у період з 04.01.2020 року по 11.01.2020 рік перетинав державний кордон України.

Наявність паспорту для виїзду за кордон та вільний перетин боржником державного кордону України, на думку приватного виконавця свідчить саме про факт ухилення боржником від здійснення зобов`язань, шляхом переховування за кордоном, а також можливість ведення трудової діяльності за кордоном і в подальшому приховування доходів від стягувача.

Оскільки, боржником вирок суду щодо погашення заборгованості не виконано, будь-яких дій спрямованих на його виконання боржником ОСОБА_1 не здійснено, приватний виконавець звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до повного виконання зобов`язань за вироком суду.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Правильне застосування судами процесуального законодавства при ухваленні судових рішень з питання тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є визначальним з огляду на дотримання законних прав людини і громадянина та має на меті сприяти ефективному, своєчасному і законному примусовому виконанню рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Вирішення судами питання про обмеження у виїзді за межі України можливе тільки у порядку, визначеному ст.441 ЦПК України та за поданням державного (приватного) виконавця на підставі ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Відповідно до п.2 розділу XIII Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої Мінюстом України від 2 квітня 2012 року № 489/20802 (із подальшими змінами) подання готується на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Подання має обов`язково містити: - для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - найменування суду, до якого надсилається подання; - відомості про виконавче провадження (найменування, дата, номер виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, орган (посадова особа), який (яка) видав(ла) виконавчий документ, резолютивна частина рішення, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, дата відкриття виконавчого провадження тощо); - прізвище, ім`я та по батькові боржника (керівника юридичної особи - боржника), дату народження (число, місяць та рік); - громадянство боржника (керівника юридичної особи - боржника) (за наявності таких даних); - реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію і номер паспорта боржника (керівника юридичної особи) - громадянина України, який через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний контролюючий орган і має відмітку у паспорті (за наявності таких даних).

У разі виконання зведеного виконавчого провадження зазначаються його номер в автоматизованій системі виконавчого провадження, кількість виконавчих проваджень, включених до зведеного виконавчого провадження, загальна сума стягнення з урахуванням суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця тощо; обґрунтування ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань (зобов`язань боржника - юридичної особи); резолютивну частину подання.

До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі виконання зведеного виконавчого провадження до подання додається облікова картка на зведене виконавче провадження. За необхідності до подань державного виконавця, приватного виконавця можуть додаватися копії інших документів. За наявності в поданні також зазначаються місце проживання (реєстрації) та інші відомості про особу, які відомі державному виконавцю, приватному виконавцю.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов`язань

Право державного, приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч.3 ст.12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання».

Оскільки, відповідно до ст. 441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково та у відповідності до вимог чинного законодавства саме виконавець повинен доказати ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

З матеріалів подання вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Парфьоновим Г.В. сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику ОСОБА_1 рекомендованим листом, за адресою вказаною у виконавчому документі, надіслано постанову про відкриття виконавчих проваджень (№59921621, №59926376), а також виклик про явку до приватного виконавця на прийом, з зобов`язанням надати достовірні відомості про доходи та місце роботи, але відомості про отримання ОСОБА_1 виклику та документів щодо примусового виконання виконавчого провадження відсутні, привід до боржника приватним виконавцем не застосовувався.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Парфьонов Г.В. в поданні зазначає, що наявність паспорту для виїзду за кордон та вільний перетин боржником державного кордону України, свідчить саме про факт ухилення боржником ОСОБА_1 від здійснення зобов`язань, шляхом переховування за кордоном, а також можливість ведення трудової діяльності за кордоном і в подальшому приховування доходів від стягувача.

Вказані доводи є безпідставними та не обґрунтованими, оскільки суду не надано та в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 має намір виїхати за кордон, а насамперед, з метою невиконання зобовязання, які саме дії буде неможливо вчинити приватному виконавцю при виїзді останньої за кордон. Крім того приватним виконавцем не був складений акт про неможливість виконання вироку суду у звязку із перебуванням боржника за межами України.

Матеріали подання не містять жодного належного, допустимого і достатнього доказу на підтвердження факту свідомого ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього вироком суду.

Наявність у боржника заборгованості перед стягувачем, також не є беззаперечною підставою для тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - під час судового розгляду, предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов`язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих приватним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання вироку суду.

Згідно ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Висновок суду за результатами розгляду справи

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України є оціночним поняттям і доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається саме на приватного виконавця. Матеріали подання не містять жодного належного, допустимого і достатнього доказу на підтвердження факту свідомого ухилення боржника ОСОБА_1 від виконання зобов`язань, покладених на нього вироком суду. Враховуючи зазначене, суд не вбачає законних підстав вважати наявність фактів ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов`язань, а тому подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника є необґрунтованим та передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст.ст.4, 13, 76, 81, 258-260, 441, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Міністерства юстиції України Парфьонова Георгія Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до повного виконання зобов`язань за вироком суду - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Білгород-Дністровського

міськрайонного суду Одеської області Заверюха В.О.