Номер провадження: 22-ц/813/3560/20
Номер справи місцевого суду: 336/7181/15-ц
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого - Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря - Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2018 року у складі судді Луняченко В.О.,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 22.09.2011 у сумі 27743,39 грн та стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 1000 грн.

05.12.2017 ПАТ КБ «Приватбанк» надало суд уточнену позовну заяву, відповідно до якої просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором без номеру від 22.09.2011 у розмірі 106000,00 грн станом на 31.10.2017, яка складається з 16804,37 грн заборгованості за кредитом, 89195,63 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом.

28.12.2017 банк знову уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором без номеру від 22.09.2011 у розмірі 161 366,90 грн, з яких 16804,37 грн - заборгованість за кредитом, 133622,20 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2780,00 грн - заборгованість по пені, 500 грн - штраф (фіксована частина), 7660,33 грн - штраф (процентна складова), мотивуючи заяву тим, що між сторонами 22.09.2011 укладено кредитний договір без номеру, відповідно до якого позичальник отримав від банку кредит у розмірі 17000,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відповідного розміру відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з відповідним порядком погашення заборгованості. Зазначений договір складається з заяви позичальника та умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31.10.2017 утворилась заборгованість.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідачем інформація про себе в анкеті - заявці вказана особисто та посвідчена підписом, чим висловлено згоду на укладення договору. Згідно наказу №СП-2010-599 від 31.05.2010 при оформленні кредитної картки за ініціативою клієнта забороняється повторне заповнення анкети-заяви, достатньо лише фотографування клієнта з карткою. Активація картки відповідачем та користування картковим рахунком свідчать про укладання сторонами кредитного договору на визначених ними Умовах про надання та обслуговування платіжних карток. Тобто сторонами при укладенні договору були досягнуті усі істотні умови договору. Банком надані суду саме первісні бухгалтерські документи про видачу та сплату коштів за кредитним договором. Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Кредитний договір, укладений між сторонами, є дійсним.

12.04.2019 ОСОБА_1 подала до суду відзив, в якому просила залишити скаргу без задоволення, а рішення - без змін.

07.04.2020 сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи не надали, у зв`язку з чим суд вирішив здійснювати розгляд справи без участі сторін. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинного ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу свої вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 22.09.2011 підписала анкету-заявку про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та отримала у ПАТ КБ «Приватбанк» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, згідно якої позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

У зв`язку з порушенням умов кредитного договору в частині своєчасної сплати кредитних коштів у відповідача утворилася заборгованість станом на 31.10.2017 в загальному розмірі 161 366,90 грн, з яких 16804,37 грн - заборгованість за кредитом, 133622,20 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2780,00 грн - заборгованість по пені, 500 грн - штраф (фіксована частина), 7660,33 грн - штраф (процентна складова).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді предмет договору, а також розмір процентів за користування кредитом.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості по процентам, пені та штрафів, оскільки вони відповідають правовим висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Так, матеріалами справи встановлено, що у анкеті-заяві, яка була підписана ОСОБА_1 22.09.2011, відсутня інформація щодо розміру процентної ставки, а також умови про встановлення її розміру, порядок та строки нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами ПриватБанку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент підписання анкети-заяви містили умови щодо сплати процентів саме у зазначених в цих документах розмірах і порядках нарахування, як про це наголошує позивач у позовній заяві.

Апеляційний суд приймає до уваги, що у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

З наведених підстав висновок суду про відмову у стягненні з ОСОБА_1 на користь банку процентів за користування кредитом, пені та штрафів є вірним.

Доводи апеляційної скарги в цій частині висновків суду не спростовують.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ КБ «Приватбанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, апеляційний суд приходить до висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картці відповідача вбачається, що з ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, та несвоєчасно повертала їх.

Відповідач про втрату картки не заявляла, з заявами щодо несакціонованого використання коштів до банку не зверталася, кредитні кошти знімалися за допомогою банкомату, а також здійснювалися грошові перекази, розрахунки за товари та послуги, відповідно відповідач мав в наявності платіжну карту, знав ПІН - код властивий даній карті, який видавався в спеціальному конверті при отриманні картки і відомий тільки Держателю картки. Відповідач також частково погашала наявну заборгованість та продовжувала користуватися кредитними коштами.

Відповідно до розрахунку банку, заборгованість ОСОБА_1 по тілу кредиту станом на 31.10.2017 складає 16804,37 грн.

За таких обставин, вимоги банку щодо стягнення заборгованості по тілу кредиту підлягають задоволенню.

З огляду на викладене апеляційну скаргу банку слід задовольнити частково, скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості по тілу кредиту та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог. В іншій частині рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по тілу кредиту та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 16 804,37 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 21.04.2020.

Головуючий:

Судді: