Справа № 296/1550/20
УХВАЛА

Іменем України

"17" квітня 2020 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду міста Житомира Рожкова О.С., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №296/1550/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна,-

В С Т А Н О В И В :

І. СУТЬ ЗАЯВИ

1.1. 21.02.2020 ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду міста Житомира з позовною заявою до ОСОБА_2 , у якій просить визнати за нею право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 ; надати дозвіл на внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, як власника 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 .

1.2. 17.04.2020 позивач подала до Корольовського районного суду міста Житомира заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , 6/126.

1.3. Подана заява обґрунтовувалась тим, що у провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна. Оскільки позовні вимоги містять матеріальну складову, то у випадку відчуження спірної квартири існує реальна загроза порушення прав позивача та неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позову. Також вказала, що забезпечення позову шляхом накладення арешту не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки забезпечення позову носить тимчасовий характер. Крім того зазначила, що застосування зустрічного забезпечення є недоцільним.

ІІ. ПРОЦЕДУРА

2.1. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.04.2020 заяву про забезпечення позову передано судді Рожковій О.С. для розгляду.

2.2. Згідно частини 1 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, розгляд заяви проводиться судом у письмовому провадженні, що також відповідає вимогам ч.13 ст.7 ЦПК України.

2.3.Відповідно до частини 13 статті 7 Цивільного процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

ІІІ. ЦИВІЛЬНИЙ ПРОЦЕСУАЛЬНИЙ КОДЕКС УКРАЇНИ (ЦПК України)

3.1. Відповідно до частини 2 статті 149 Цивільного процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

3.2. Згідно із частиною 1 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

3.3.Частиною 3 статті 150 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

3.4. Відповідно до частини 1 статті 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема у спосіб накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

3.5. За змістом частини 1 статті 151 Цивільного процесуального кодексу України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

3.6. Відповідно до частини 1 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

3.7. Відповідно до частин 5 та 6 статті 153 Цивільного процесуального кодексу України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

ІV. РОЗ"ЯСНЕННЯ ПЛЕНУМУ ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ

4.1. Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 № 9 надані наступні роз`яснення щодо застосування інституту забезпечення позову при вирішенні питання про забезпечення позову:

(і) суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам;

(іі) суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

V. ВИСНОВОК СУДУ

5.1. Зміст поданої заяви свідчить про те, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна.

5.2. Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

5.3. При цьому, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в разі невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачеві розпоряджатися певним майном чи здійснювати певні дії.

5.4. Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчився, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зважає на обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам, дійшов висновку щодо наявності підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , 6/126.

5.5. За таких обставин заява позивача про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 149-153, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради, місцезнаходження за адресою: м. Житомир, вул. Лятошинського, 15-Б - для виконання, позивачу у справі - для відома, відповідачу після отримання судом доказів про виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Позивач:

ОСОБА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_3

РНОКПП НОМЕР_1

Відповідач:

ОСОБА_2

проживає за адресою:

АДРЕСА_4

РНОКПП НОМЕР_2

Суддя О. С. Рожкова