Справа №295/323/20
09.07.2020 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого - судді Кузнєцова Д.В.
при секретарі судового засідання Поліщук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої приватній власності внаслідок неправомірних дій, -
30.06.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із даною заявою, у якій вказав, що 25.06.2020 року Богунським районним судом м. Житомира винесене рішення про часткове задоволення його позовних вимог до ОСОБА_2 . До закінчення судового процесу по даній справі стороною позивача було заявлено про стягнення з відповідача ОСОБА_2 понесених витрат на правову допомогу, проте через неможливість надання в судовому засіданні 25.06.2020 року доказів їх повної оплати, вони подаються в порядку ст. 246 ЦПК України. З огляду на обставини, наведені у заяві, а також додані до неї докази, позивач просить стягнути з відповідача 4 800 грн. витрат на правову допомогу.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляд справи повідомлялися належним чином, позивач направив на адресу суду клопотання про розгляд заяви у його відсутність, вимоги заяви підтримує та просить її задовольнити.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу суд враховує, що в судовому засіданні 25.06.2020 по справі в Богунському районному суді м. Житомира, представником позивача - адвокатом Кудіною М.Г. було зроблено заяву про подання доказів щодо понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу у передбачений нормами ЦПК України строк.
Вивчивши й дослідивши заяву та додані до неї документи, а також окремі матеріали справи суд приходить до наступного висновку.
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25.06.2020 у справі №295/323/20 позов ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 3 720 грн. та моральну шкоду в сумі 2 000 грн.

За змістом витягу з договору про надання правової допомоги від 10.01.2020 адвокат Кудіна М.Г., яка діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №270 від 10.01.2000 року, з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони уклали зазначений договір, предметом якого є юридичний супровід клієнта по справі про стягнення із ОСОБА_2 на користь клієнта матеріальних і моральних витрат.

Згідно зі ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу є складовою частиною судових витрат по справі.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були понесені фактично, а їхній розмір є обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (Див. рішення «Лавентс проти Латвії» («Affaire Lavents c. Lettonie»), заява №58442/00 § 154).

На підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги в матеріалах справи містяться: акт виконаних робіт по договору про надання правової допомоги від 25.06.2020, у якому міститься опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також дублікати чеків про здійснення платежів 25.03.2020, 10.04.2020, 14.04.2020, 21.05.2020, 27.05.2020, 29.06.2020 за якими витрати позивача за надання адвокатом правничої допомоги складають 4 800 грн.

Відповідно до матеріалів справи, адвокатом Кудіною М.Г. з дня укладення договору про надання правової допомоги було складено позовну заяву та взято участь у декількох судових засіданнях.

За змістом частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, наведеною у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Письмового або усного клопотання про зменшення витрат ОСОБА_1 на оплату правничої допомоги адвоката у зв`язку з їх неспівмірністю відповідач не подав.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких за змістом статті 133 ЦПК України належать і витрати на професійну правничу допомогу), покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведених обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача 814,23 грн. витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 814 грн. 23 коп.

Додаткове рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя