Справа № 405/498/20
УХВАЛА

30.01.2020 суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда в Шевченко І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник звернулась в суд із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 . Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок АДРЕСА_1 . Вона є спадкоємцем першої черги після смерті матері та своєчасно подала приватному нотаріусу Панчишиній С.С. заяву про прийняття спадщини. В грудні 2019 року звернулась до нотаріуса з метою оформлення права власності в порядку спадкування та отримання Свідоцтва про право на спадщину, але з`ясувалося, що відповідно до ухвали суду Ленінського району м. Кіровограда від 10.09.1998 року на житловий будинок АДРЕСА_1 міською державною нотаріальною конторою № 1 був зареєстрований арешт.

Зі змісту ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда була справа № 1-6/2000, а арешт на домоволодіння ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 був накладений як міра забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 по справі приватного обвинувачення відповідно до діючого на той час законодавства. Згодом постановою суду від 29.06.2000 року по справі № 1-6/2000 у зв`язку з примиренням сторін, тобто ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , кримінальна справа по відношенню ОСОБА_2 була припинена. Відповідно позов також не розглядався, але арешт житлового будинку помилково не був скасований. Постанова суду від 29.06.2000 року вступила в законну силу. Виконавче провадження не відкривалося. Підстави для забезпечення позову відпали, просить скасувати заходи забезпечення позову по справі.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що в провадженні Ленінського районного суду перебувала кримінальна справа № 1-6/2000 за приватним обвинуваченням ОСОБА_3 у відношенні ОСОБА_2 , яка порушена постановою народного судді Ленінського райсуду м. Кіровограда від 14.10.1998 року за ч.2 ст. 106, 126 КПК України (в редакції 1960 року).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.09.1998 року задоволено заяву ОСОБА_3 про забезпечення позовута накладено арешт на домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належало ОСОБА_2 .

Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 29.06.2000 року кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_2 закрита у зв`язку з примиренням сторін.

Вказана постанова набрала законної сили, сторонами не оскаржувалась, рішення щодо скасування заходів забезпечення позову судом не приймалось.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,актовий запис № 1539.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 є її донька - заявник ОСОБА_1 , яка своєчасно подала приватному нотаріусу Панчишиній С.С. заяву про прийняття спадщини після смерті матері.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Кримінального процесуального Кодексу України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна , відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та слідства до набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Нормами ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року), який діяв на момент накладення арешту у даній кримінальній справі, визначено, що накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Заявник в своїй заяві про скасування заходів забезпечення позову посилається на норми статті 158 Цивільно-процесуального Кодексу України, яка регулює вирішення даного питання в рамках цивільного судочинства.

При цьому, заявник ОСОБА_1 хоча і є правонаступником померлої ОСОБА_2 , але не є учасником кримінального провадження.

Велика Палата ВС у своїй постанові від 24.04.2019 року (справа № 14-105ц19) дійшла висновку, що в разі, якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року, спір щодо зняття арешту з майна є приватноправовим і має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене суд повертає заяву заявнику, так як заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 186 ЦПН України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. 1 ч.1 ст. 186 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у кримінальній спраі № 1-6-2000 повернути заявнику, роз`яснивши їй право вирішити питання за правилами цивільного судочинства, звернувшись до місцевого суду з позовною заявою.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко