Ухвала

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 554/6777/17

провадження № 61-17750ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді

Жданової В. С. в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Семиволос Олег В`ячеславович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, за касаційними скаргами ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року, приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Семиволоса Олега В`ячеславовича на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 26 жовтня 2017 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 11 листопада 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшли касаційні скарги

ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду

від 11 листопада 2020 року і приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Семиволоса О. В. на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 жовтня 2017 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду 07 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Полтавського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року, витребувано цивільну справу № 554/6777/17 з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду 07 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою приватного нотаріуса Новосанжарського районного нотаріального округу Полтавської області Семиволоса О. В. на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 26 жовтня 2017 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 11 листопада 2020 року.

11 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з заявою про відвід судді Жданової В. С., в обґрунтування якої посилається на те, що суддя Жданова В. С. не може брати участь у розгляді справи

№ 554/6777/17, оскільки у постанові Верховного Суду від 27 серпня

2020 року, яка була ухвалена за наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 26 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Полтавської області від 08 лютого 2018 року, суддею Ждановою В. С., як членом колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, вже було висловлено позицію у даній справі. Посилаючись на положення статей 36, 40 ЦПК України, заявник зазначає про необхідність відводу судді

Жданової В. С.

Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Жданової В. С. в даній справі визнано необґрунтованою та передано для вирішення зазначеного питання іншому судді у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

18 грудня 2020 року на виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді Верховного Суду Жданової В. С. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Червинській М. Є.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 ЦПК України, згідно з якою суддя підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Постановою Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у даній справі (у складі колегії суддів Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), суддів:

Жданової В. С., Карпенко С. О., Коротуна В. М., Червинської М. Є.), на яку посилається ОСОБА_1 у заяві про відвід судді Жданової В. С., касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Полтавської області від 08 лютого 2018 року скасовано, направлено справу на новий розгляд до апеляційного суду.

Стаття 37 ЦПК України закріплює недопустимість повторної участі судді в розгляді справи.

Так, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду

Жданової В. С. свідчить, що доводи ОСОБА_1 обґрунтовані виключно припущеннями заявника і не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Верховного Суду Жданової В. С. та не свідчать про повторну участь судді у розгляді даної справи. Тому у задоволенні заяви про відвід потрібно відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді

Жданової В. С. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська