Ухвала

17 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 136/46/19

провадження № 61-6746ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» на постанову Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 17 березня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД», приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвської Світлани Миколаївни, про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі, про скасування запису про державну реєстрацію та про визнання припиненим договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, змінивши предмет позову, просив: визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 05 січня 2005 року № 156, що зареєстрована 01 грудня 2015 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С. М.; скасувати запис від 01 грудня 2015 року № 12296839 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права оренди строком 20 років з правом пролонгації земельної ділянки, площею 3,5185 га, що розташована на території Славнянської сільської ради Липовецького району Вінницької області; визнати припиненим договір оренди землі від 05 січня 2005 року № 156, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНЦЕРН «СІМЕКС-АГРО» з 26 жовтня 2016 року.

Липовецький районний суд Вінницької області рішенням від 16 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовив.

Вінницький апеляційний суд постановою від 17 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково. Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 16 грудня 2019 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Визнав недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 05 січня 2005 року № 156, укладену між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНЦЕРН «СІМЕКС-АГРО» 27 грудня 2010 року, що зареєстрована 01 грудня 2015 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Дунаєвською С. М. Визнав припиненим договір оренди землі від 05 січня 2005 року № 156, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНЦЕРН «СІМЕКС-АГРО» з 26 жовтня 2016 року. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2 257,80 грн. В решті позову відмовив. Стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 457,50 грн.

09 квітня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 17 березня 2020 року у вищевказаній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не вказано підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» узагальнено посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює вирішення питання про відкриття касаційного провадження

Враховуючи викладене, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено конкретну обов`язкову підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), та надати копії скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД» на постанову Вінницького апеляційного суду Вінницької області від 17 березня 2020 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев