Справа № 453/1520/19
№ провадження 2-о/453/2/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 січня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді Микитина В.Я.,

присяжних Калиніва В.Є., Кочеткової Л.Д.,

секретаря судового засідання Корнута Т.Б.,

з участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Сколівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про оголошення фізичної особи померлою,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 12.12.2019 року звернувся у суд із заявою у порядку окремого провадження, в якій просить суд оголосити його брата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Сопіт Сколівського району Львівської області, - померлим.

Ухвалою судді від 13.12.2019 року вказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами окремого провадження із визначенням дати судового засідання.

Розгляд справи відбувся 28.01.2020 року, з участю заявника ОСОБА_1 ..

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 є братом заявника, який проживав за місцем своєї реєстрації у АДРЕСА_1 , разом із їх матір`ю. У березні 2002 року, зі слів матері, брат забрав свої речі і поїхав у невідомому напрямку на заробітки.У подальшому ОСОБА_2 не повернувся за місцем свого проживання і жодних відомостей про місце його перебування до цього часу немає. Крім того, заявник у березні 2018 року звернувся з інформаційним запитом в Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, на що 10.07.2019 року отримав відповідь про відсутність актового запису про смерть ОСОБА_2 також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника, після смерті якої відкрилася спадщина. Відтак, заявник має намір оформити спадщину за заповітом після смерті матері, для чого й звернувся до суду із даною заявою.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання з`явився, вимоги заяви підтримав повністю, просив таку заяву задовольнити з підстав, що у ній викладені.

Заінтересована особа Сколівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області явку належно уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про причини неявки такого представника суд не повідомила, однак подала суду клопотання вх. № 261 від 23.01.2020 року, у котрому просила проводити розгляд справи без участі такого представника, а при вирішенні заяви поклалася на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши заявника, допитаних свідків, давши належу оцінку доказам у справі, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу ч. ч. 1, 2 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців.

Згідно з ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Як розяснюється в абзаці 3 пункту 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на відміну від факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений у судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених у ст. 21 ЦК Української УРСР (тепер ст. 46 ЦК України), на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився, зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 .

Встановлено й те, що у березні 2002 року гр. ОСОБА_2 прийняв рішення покинути місце свого фактичного проживання у пошуках легкого заробітку, після чого поїхав у невідомому напрямку. З вказаного часу його за місцем останнього проживання с. Сопіт Сколівського району Львівської області ніхто не бачив, у такому місці він не появився до цього часу.

З показань допитаних в якості свідка ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 у 2002 році покинув с. Сопіт Сколівського району Львівської області, з метою заробітку, про що повідомив свою матір. Після цього, більше жодної інформації про місце перебування ОСОБА_2 немає.

З матеріалів справи вбачається, що заявник намагався встановити місцезнаходження ОСОБА_2 , про що звертався із відповідними заявами та запитами у різні інстанції. 10.07.2019 року Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області було надано відповідь на запит щодо надання інформації, з якого вбачається, що інформація про актовий запис про смерть ОСОБА_2 відсутня. Крім того, 01.11.2019 року т.в.о. начальника Івано-Франківського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області Ю. Олійник за вих. № Д-76/108/46/03-2019 повідомив, що під час розшукових заходів встановити місце знаходження ОСОБА_2 не представилось можливим. Також у матеріалах справи наявна копія акту обстеження фактичного проживання у житловому будинку АДРЕСА_1 , з якого вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вищевказаною адресою з 2002 року по даний час не проживає.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що у місці постійного проживання ОСОБА_2 немає відомостей про його місце перебування протягом трьох років, а саме з березня 2002 року.

Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється чинним ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Одночасно суд вживає заходів через органи опіки та піклування щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, якщо опіку над майном ще не встановлено.

Суду, на виконання вищевказаних приписів, заявником надані докази на підтвердження вжиття заходів, спрямованих на отримання інформації про місце перебування ОСОБА_2 , однак такі не принесли результату.

За таких встановлених обставин, суд вважає за необхідне задовольнити подану заяву, зокрема оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Сопіт Сколівського району Львівської області, померлим, оскільки з місця проживання ОСОБА_2 з березня 2002 року немає відомостей про місце його перебування.

Зазначені вище обставини стверджуються також іншими матеріалами справи, які не викликають сумніву в їх об`єктивності. Встановлення такого факту має наслідком реєстрацію смерті ОСОБА_2 , який мав право успадкувати права та обов`язки після смерті своєї матері ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 5, 12-13, 89-90, 95, 141, 258-259, 264-265, 268, 293-294, 308 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи Сколівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про оголошення фізичної особи померлою, - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Сопіт Сколівського району Львівської області, - померлим.

Роз`яснити заявнику, що в силу ч. ч. 1, 2 ст. 47 ЦК України, правові підстави оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових підстав, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.

Повне найменування заявника та інших учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 : місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Сколівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівські області; місцезнаходження юридичної особи: 82600, Львівська область, м. Сколе, вул. Д. Галицького, буд. 38; ідентифікаційний код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 20849743.

Суддя В.Я. Микитин

Присяжні В.Є. Калинів

Л.Д. Кочеткова

Повне рішення суду складене 30 січня 2020 року.