Справа 367/7636/19
Провадження № 2-д/367/6/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді - Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Стародубець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення білоруського суду про стягнення коштів зі ОСОБА_2 ,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення білоруського суду про стягнення коштів зі ОСОБА_2 . В клопотанні зазначено, що у відповідності до ст. 51, 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах підписаної у м. Мінську 22.01.1993 року, просить визнати та надати дозвіл на примусове виконати на території України рішення суду Партизанського району міста Мінська від 13.06.2019, вступившого в силу 28.06.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про стягнення судових витрат сплачених за позовом від 01.04.2019 року про визначення порядку участі у вихованні неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , громадянки РБ ІНФОРМАЦІЯ_2 . По вказаному рішенню суду ОСОБА_2 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 квартира АДРЕСА_2 повинна повернути суму судових витрат в розмірі 73 білоруських рублів 50 коп. позивачу, ОСОБА_1 . Вказує, що ним було надіслані реквізити, куди можна перерахувати дану суму, але виконувати рішення суду відповідачка відмовилася.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Новікова Н.І. просила відмовити в задоволенні клопотання. Оскільки, ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи щодо стягнення з неї судових витрат та не отримувала відповідного рішення суду.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 адвоката Новікової Н.І. суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно рішення суду Партизанського району м. Мінська Республіки Білорусь від 13.06.2019 року по справі № 2-2926/2019 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат в розмірі 73 рублів 50 копійок.

У вказаному рішенні зазначено, що відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином, але суду не повідомила про поважність причин неявки і не просила розглянути справу в її відсутність.

Згідно довідки заступника голови суду Партизанського району м. Мінська рішення суду Партизанського району м. Мінська від 13.06.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення судових витрат оскаржено не було, набрало законної сили 29.06.2019 року та підлягає виконанню. Відповідач ОСОБА_2 своєчасно повідомлялася про час і місце судового розгляду шляхом направлення на її адресу судової повістки і копії позовної заяви в електронному вигляді. 13.06.2019 року в суд Партизанського району м. Мінськ в судове засідання по розгляду даної цивільної справи ОСОБА_2 не з`явилася. Відповідачці своєчасно 17.06.2019 року було направлено копія рішення суду від 13.06.2019 року по відомій суду адресі її проживання: АДРЕСА_3 . Судова кореспонденція повернулася суду за незатребуваністю. Вказане рішення суду на території Республіки Білорусь не виконувалося.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 468 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи.

Згідно ст. 54 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах» клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень розглядається судами договірної сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені Конвенцією, дотримані.

Згідно п. б ст. 55 Конвенції Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо відповідач не прийняв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду.

Відповідно до п. 12 Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України № 12 від 24.12.1994 року відповідно до міжнародних договорів України суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду у випадках, коли відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик у суд.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що відповідач ОСОБА_2 не була присутньою при постановленні рішення суду Партизанського району м. Мінська Республіки Білорусь від 13.06.2019 року по справі № 2-2926/2019, у зв`язку з тим, що вона не була повідомлена про розгляд справи про стягнення з неї судових витрат та до клопотання не додано відомості про її належне повідомлення щодо часу та місця розгляду справи та доручення про вручення судових документів та виконання окремих процесуальних дій у відношенні ОСОБА_2 на території України не пред`являлося, тому суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання.

Відповідно до ст. 469 ЦПК України ухвала про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 462-469 ЦПК України, ст. ст. 54, 55 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, суд

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення білоруського суду про стягнення коштів зі ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ф.Карабаза