Справа № 386/1183/19
Провадження № 2/386/90/20
15 липня 2020 року смт. Голованівськ
Голованівський районний суд Кіровоградської області
В складі головуючого судді Гарбуз О. С.
з участю: секретаря судового засідання Фенюшиної Ю.Ю.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
Позивач зазначив, що зобов`язання по договору позики відповідачем виконані частково шляхом повернення 1000 доларів США та станом на день подачі позову сума основного боргу за договором позики становить 8000 доларів США. Відповідно до п. 4 договору позики, позика є безпроцентною, якщо позичальник дотримується графіку повернення позики, визначеного п. 3 договору. Пунктом 5 договору передбачено, що у разі порушення графіку повернення позики, позичальник сплачує позикодавцю 5% щомісяця від суми неповерненої позики. Проценти сплачуються до повного повернення позики. Графік повернення позики міститься у п. 3 договору. А тому, враховуючи те, що відповідач повернув гроші лише по першому строку платежу, то по решті платежів має місце порушення графіку повернення коштів, тому по кожному простроченому платежу відповідач має сплатити 5% щомісяця від суми неповерненої позики. Розмір процентів за період з 02.04.2018 по 01.01.2019 становить 2200 доларів США, а за період з 02.01.2019 по 01.10.2019 - 3600 доларів США. Строк сплати процентів не визначено договором позики, а тому на підставі ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначається моментом пред`явлення вимоги, а тому вимога про сплату 2200 доларів США процентів пред`явлена відповідачу 01.02.2019 та надано строк 10 днів для її виконання. Прострочення виконання грошового зобов`язання по процентах у розмірі 2200 доларів США, розпочалось з 12.02.2019. Відповідно довідки із поштовим штемпелем на конверті, у якому відправлена повторна вимога, 14.11.2019 кореспонденція повернена за закінченням встановленого строку зберігання. Враховуючи те, що у повторній вимозі встановлено семиденний строк для сплати 3600 доларів США процентів, прострочення по ним розпочалось з 25.11.2019.
Ухвалою суду від 23.12.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого розгляду.
03 березня 2020 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в позові та просив задовольнити позов.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується відміткою від 26.06.2020 на конверті про невручення з причин "адресат відсутній за вказаною адресою", який направлявся з судовою повісткою рекомендованим листом за зареєстрованим місцем проживання відповідача (а.с. 85), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавав.
За відсутності заперечень позивача про ухвалення заочного рішення, враховуючи належне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання не повідомивши про причини неявки та не подав до суду відзив, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
В судовому засіданні встановлено, що 24 листопада 2017 року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики грошей у письмовій формі, згідно якого відповідач отримав від ОСОБА_3 безпроцентну позику у розмірі 9 тис. доларів США. та зобов`язався повернути позику відповідно до графіку повернення позики, в повному обсязі до 01 листопада 2018 року (а.с. 17-18).
Пунктами 3, 4 та 5 зазначеного договору позики передбачено, що сума позики має бути повернута позичальником позикодавцю частинами по 1000 доларів США щомісячно до першого дня місяця починаючи з 01 березня 2018 року до 01 листопада 2018 року. Позика є безпроцентною, якщо позичальник дотримується графіку повернення позики, визначеного п. 3 договору. У разі порушення графіку повернення позики, позичальник сплачує позикодавцю 5 (п`ять) процентів щомісяця від суми неповерненої позики. Проценти сплачуються до повного повернення позики.
Відповідно п. 11 зазначеного договору позики за прострочення виконання зобов`язань, за договором позичальник виплачує пеню в розмірі 1 (одного) відсотка від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума несплаченої позики має бути виплачена відповідно до ст. 625 ЦК України.
Відповідач в договорі власноручно вчинив напис про те, що він підтверджує факт отримання 9 тис. доларів США від ОСОБА_3 до моменту підписання даного договору позики.
09 січня 2019 року між ОСОБА_3 та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно якого право вимоги за договором позики грошей від 24.11.2017, укладеного між ОСОБА_3 та відповідачем, переходить до позивача на умовах, що існували за первісним договором. Розмір основного боргу за цим договором складав 8000 доларів США з урахуванням повернутої боржником частини позики в сумі 1000 доларів США (а.с. 19-20).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обов`язку не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо сума позики не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Нормами ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Договір позики вважається безпроцентним, якщо:
1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін;
2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Судом встановлено, що між сторонами укладено письмовий договір позики.
Надана позивачем, як доказ укладеного договору, копія договору про позику коштів від 24 листопада 2017 року, свідчить про те, що в даному випадку договір позики укладений у письмовій формі. Даний договір відповідає вимогам, установленим для правочинів, які укладаються в письмовій формі, і приймається судом, як доказ, який вказує на факт наявності боргу відповідача перед позивачем.
При цьому, відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, суду не надав відзив на позов та не заперечував про наявність боргу перед позивачем, суду не надав жодних доказів на підтвердження виконання умов договору і повернення боргу в сумі 8 тис. доларів США до 01.11.2018, а тому суд приходить до висновку про те, що відповідач має таку заборгованість.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 8000 доларів США позики, про що заявлено позивачем.
Що стосується позовних вимог про стягнення процентів за користування позикою, трьох процентів річних від простроченої суми та пені, суд виходить зі слідуючого.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).
Згідно норм ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Одним з видів забезпечення виконання зобов`язання ЦК України визначає неустойку (ч. 1 ст. 546 ЦК України).
За нормами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Суд, здійснивши перевірку розрахунку позивача щодо заборгованості по процентам з 02.04.2018 по 01.01.2019 та по процентам з 02.01.2019 по 01.10.2019, погоджується з такими розрахунками та приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача відповідно 2200 доларів США та 3600 доларів США з урахуванням кількості місяців, протягом яких прострочено повернення позики, яка визначена поверненням періодичними платежами та на підставі п. 5 договору позики, яким визначено нарахування процентів в розмірі 5% від суми заборгованості щомісяця, в разі порушення умов договору в частині повернення боргу (а.с. 8-9).
Також, здійснивши перевірку розрахунку позивача щодо нарахування трьох відсотків річних, суд погоджується з такими розрахунками та приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача 266,96 доларів США виходячи з основної суми заборгованості (8000 доларів США*3%/365 днів у році * 406 прострочених днів), 55,15 доларів США виходячи з процентів за період з 12.02.2019 по 13.12.2019 (2200 доларів США*3%/365 днів у році * 305 прострочених днів) та 5,33 доларів США виходячи з процентів за період з 12.02.2019 по 13.12.2019 (3600 доларів США*3%/365 днів у році * 18 прострочених днів) (а.с. 11, 14-15).
Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, щодо зменшення розміру неустойки судом не встановлено, і такі підстави відповідачем не заявлялись.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити повністю.
Місце проживання позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строку, встановленого ЦПК України,не подані заяви про його перегляд або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Враховуючи п. 3 розділу XII "ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ" ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вищезазначені в рішенні процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Дата складення повного судового рішення: 24 липня 2020 року.

Суддя Гарбуз О. С.