У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю,

при секретарі Чайка О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон,

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника - адвокат Сабадин А.В., звернулась в інтересах ОСОБА_1 до суду з вищевказаною заявою, в якій просила скасувати тимчасове обмеження щодо ОСОБА_1 , громадянинки України (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у праві виїзду за межі України, яке накладене ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2013 року.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2013 року тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання рішень суду.

Підставою звернення до суду до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є те, що ОСОБА_1 має захворювання серця, однак позбавлена можливості отримати кваліфіковану медичну допомогу за межами України, а саме здійснити обстеження та оперативне лікування у відділенні Грудної хірургії Лікарні серцово-судинних хвороб міської лікарні Анкари згідно направлення з лікарні, оскільки працівники Державної прикордонної служби України не дозволили їй виліт з Києва до Анкари, пославшись на наявність тимчасового обмеження у виїзді з України за рішенням суду.

Учасники розгляду справи в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Заявник та представник заявника 27.01.2020 року звернулись до суду із заявами, в яких просили заяву розглядати без їх участі, яку підтримали в повному обсязі.

Представник Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) головний державний виконавець Прохацький Р.О. 27.01.2020 року звернувся до суду з клопотанням, в якому просив проводити розгляд заяви без його участі, а також надав повідомлення про завершення виконавчого провадження №2/1315/2013 від 10.07.2013 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання, в якому зазначив, що питання щодо скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 залишає на розсуд суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 441 ЦПК України суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця.

За відсутності учасників судового розгляду на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України".

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 вказаного Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2013 року задоволено подання старшого державного виконавця міського відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції в Київській області Ковтун О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України громадянина України, боржника ОСОБА_1 . Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання рішень суду.

У повідомленні Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) від 24.01.2020 року за № 1234 вказано, що згідно бази даних АСВП виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/1315/2013 від 10.07.2013 року Білоцерківського міськрайонного суду Київської області завершено у зв`язку із закінченням терміну його зберігання.

Заявником додано до заяви копію витягу з Єдиного реєстру боржників від 20.12.2019 року, з якого вбачається про відсутність інформації відносно ОСОБА_1 у вказаному реєстрі.

Крім цього до заяви додатні копії медичних документів (в перекладі з турецької мови) відносно ОСОБА_1 , в яких зазначена дата прийому останньої у Лікарні серцево-судинних хвороб Турецької республіки.

Згідно з ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Враховуючи позицію представника виконавчої служби у даній справі, відсутність відомостей про наявність будь-якого виконавчого провадження відносно заявника, в тому числі і даних про свідоме ухилення від виконання рішення суду, а також тривалість дії тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон (з 2013 року), суд дійшов висновку про обгрунтованість поданої заяви та необхідність скасування зазначеного обмеження відносно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 260, 353, 441 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження ОСОБА_1 , громадянка України (РНОКПП НОМЕР_1 ) у праві виїзду за межі України, що накладено ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.12.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

СуддяА. Ю. Цуранов