Справа № 162/836/19
Провадження № 2/162/23/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді Глинянчука В.Д., з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановив:

1.Відомості про рух справи, процесуальні дії у справі.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 06 листопада 2019 року.

Ухвалою від 14 листопада 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження.

Відповідачем ОСОБА_2 09 грудня 2019 року подано відзив на позов.

Підготовче провадження у справі закрито 11 грудня 2019 року.

Розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі за клопотаннями сторін, у зв`язку з виконанням запитів тощо.

Позивач брала участь у судових засіданнях особисто, крім судового засідання 08 квітня 2020 року.

Відповідач на розгляд справи до суду не з`являвся.

Розгляд справи проведено 08 квітня 2020 року за відсутності сторін.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового засідання технічним засобом 08 квітня 2020 року не здійснювалось.

2.Стислий виклад позиції позивача.

Позивач просить стягнути з відповідача 4554,77 гривень додаткових витрат на спільну дитину сторін ОСОБА_3 .

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 07 квітня 2015 року ОСОБА_2 визнано батьком дитини ОСОБА_3 . Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 05 грудня 2016 року присуджено стягувати з ОСОБА_2 у користь позивача аліменти на утримання двох спільних дітей щомісячно у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 квітня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Протягом останніх двох років позивач понесла додаткові витрати на проведення медичної діагностики, лікування сина ОСОБА_3 , придбання шкільного приладдя. Загальний розмір цих витрат становить 4554,77 гривень.

При вирішенні позову ОСОБА_1 просить врахувати, що вона ніде не працює, виховує двоє дітей, отримує доходи лише з підсобного домашнього господарства.

3. Стислий виклад позиції відповідача ОСОБА_2

ОСОБА_2 у відзиві на позов вважає вимоги ОСОБА_1 безпідставними з таких міркувань.

Відповідач не заперечує, що ОСОБА_3 є спільною з ОСОБА_1 дитиною.

Разом з тим, аналізуючи положення частини першої статті 185 Сімейного кодексу України (далі - СК) відповідач доводить, що додаткові витрати -- це витрати, викликані особливими обставинами, зокрема каліцтвом та виявленням у дитини хронічного захворювання. З доданих позивачем документів слідує, що дитина хворіла на гострі респіраторні хвороби, простуду, а також на аскаридоз. Наявність таких захворювань не можна вважати особливими обставинами, за які необхідно стягувати додаткові витрати.

Відповідач звертає увагу, що подані позивачем прибуткові касові ордери не відповідають вимогам законодавства до первинних документів фінансового та бухгалтерського обліку.

Квитанції про купівлю медичних препаратів самі по собі не є належним доказом понесених позивачем витрат на лікування дитини. Такими доказами мали б бути призначення лікаря, про купівлю яких додавалися аптечні чеки.

З наданих позивачем документів слідує, що найбільші витрати вона понесла у зв`язку з лікуванням аскаридозу. Протигельмінтні препарати призначаються одноразово у дозі 400 міліграмів на добу. Відповідно до наданих ОСОБА_1 чеків препарати «Ворміл», «Зентел», «Пірантел» було придбано у кількості 21 упаковки, іноді чотири упаковки на місяць, що унеможливлює їх використання у такій кількості для дитини.

Відповідач також звертає увагу на неналежне оформлення необхідними реквізитами поданих позивачем призначень лікарів, лікарських консультативних заключень, виписок з історії хвороб тощо.

Позивачем до суми додаткових витрат включені витрати на купівлю рюкзака, паперу, картону, зошитів, словника, щоденника на загальну суму 569,25 гривень, які не підлягають стягненню у зв`язку з тим, що він сплачує аліменти.

ОСОБА_2 просить взяти до відому, що у період з квітня 2006 року по червень 2019 року він сплатив 101777,10 гривень аліментів.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Сторонами визнається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є їх спільною дитиною. На підтвердження зазначеного позивачем подано копію свідоцтва про народження дитини, рішення Любешівського районного суду Волинської області про визнання батьківства та стягнення з відповідача аліментів.

На підтвердження хвороб дитини позивачем подано медичну картку на ім`я ОСОБА_3 , виписку із медичної картки із записами та призначеннями лікарів, починаючи з 20 лютого 2017 року.

Отже, 20 лютого 2017 року у ОСОБА_3 діагностовано гострий катаральний отит, гострий катаральний синусит з призначенням цефоксиму у суспензії по масі тіла два рази у п`ять днів, «Нурофен» три рази в день три дні, «Цитрилев» (сироп) один раз п`ять днів, септефрил три рази на день десять днів, «Квікс», «Дропекс» до одужання; 27 березня 2017 року: виявлено стороннє тіло у носовому проході без призначень лікаря; 05 квітня 2017 року: ГРВІ, гострий бронхіт - «Нурофен», «Оспамокс» два рази на день п`ять днів, « Інгаліпт » три рази на день десять днів, септефрил по одній таблетці десять днів; «Лінекс» раз в день п`ять днів, «Пектолван плющ», «Но-соль»; 09 жовтня 2017 року: вульгарне імпетиго - фукорцин, гіоксіонова мазь; 06 листопада 2017 року: ГРВІ, гострий бронхіт - «Неомаріс» по одному вприскуванню п`ять днів; «Пектолван» (суспензія) по 2,5 мл. три рази на день п`ять днів, септефрил Ѕ таблетки один раз в день п`ять днів; 13 листопада 2017 року: ентеробіоз - «Альбела» по одній таблетці десять днів; «Біонорм» по одній таблетці на п`ять днів, «L-цет» одна таблетка раз у день п`ять днів; 14 грудня 2017 року: ГРВІ, гострий тонзиліт - «Ангілекс», септефрил тричі на день десять днів, « Фармадол » по дві краплі десять днів, «Нурофен»; 17 квітня 2018 року : ГРЗ - «Амброл», «Ангілекс»; 23 липня 2018 року: аскаридоз - « Ворміл » одна таблетка в день, «Біонорм» одна таблетка разово на десять днів, « Холосас » одна чайна ложка тричі на день 14 днів, «Піковіт»; 26 вересня 2018 року: мікроспорія -- «Ламікон», «Тердінорм», йод; 03 грудня 2018 року: ГРВІ - «Пектолван» три рази на добу десять днів, септефрил тричі на день по одній таблетці сім днів, «Нурофен форте» п`ять грамів двічі на день п`ять днів; 06 вересня 2019 року: потребує санації порожнини рота -- без призначень лікаря.

Позивачем також надано результати аналізів ОСОБА_3 у лабораторії «Hemo medica Lutsk» від 19 липня 2018 року та 11 вересня 2018 року.

До позовної заяви додано 27 аптечних чеків про придбання ліків, медичних засобів, засобів гігієни на загальну суму 2896,01 гривень; два прибуткових касових ордера про отримання ОСОБА_3 медичних послуг у ТзОВ «Hemo medica Lutsk» на загальну суму 1040 гривень; товарний чек від 29 серпня 2019 року підприємця ОСОБА_11 про придбання шкільного приладдя на суму 569,25 гривень; чек аптеки «Подорожник Волинь» через термінал ВАТ «Ощадбанк» від 29 травня 2018 року на суму 47,50 гривень.

З розрахунку державного виконавця слідує, що станом на 01 липня 2019 року у відповідача був відсутній борг зі сплати аліментів на користь позивача на утримання двох дітей. З квітня 2016 року ОСОБА_2 фактично сплачено 101777,10 гривень аліментів.

5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.

У відповідності з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на життя та охорону здоров`я.

Згідно з частиною першою статті 59 Основ законодавства України про охорону здоров`я батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я своїх дітей, їх фізичний та духовний розвиток, ведення ними здорового способу життя.

Статтею 180 СК встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно з частинами першою, другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з пунктом 25 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Національного Банку України № 148 від 29 грудня 2017 року, приймання готівки в касу проводиться за прибутковим касовим ордером (додаток 2), підписаним головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником установи/підприємства. До прибуткових касових ордерів можуть додаватися документи, які є підставою для їх складання. Про приймання установами/підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера), підписана головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником, підпис яких може бути засвідчений відбитком печатки цієї/цього установи/підприємства. Використання печатки установою/підприємством не є обов`язковим.

Враховуючи наведене вище, при розгляді спорів про стягнення додаткових витрат на дитину суд повинен з`ясувати, суму понесених витрат, на що ці витрати були спрямовані і чи підтверджені вони належними доказами.

Крім цього, підлягає оговоренню питання розміру участі позивача та відповідача у додаткових витратах на дитину, тобто якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначалось вище, позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 додаткові витрати, пов`язані з лікуванням дитини ОСОБА_3 , придбанням для нього шкільного приладдя.

Суд констатує, що закон не містить імперативних умов щодо наявності у дитини каліцтва чи хронічних захворювань як обов`язкової підстави для стягнення додаткових витрат.

Таким чином, суд зіставляє наявні у справі відомості про призначення лікарів з поданими позивачем медичними чеками та іншими документами про понесені витрати. У цьому контексті суд звертає увагу, що з огляду на предмет спору суд не піддає оцінці правильність встановлених діагнозів та лікарських призначень, заповнення лікарями первинної медичної документації тощо.

Таким чином, 20 лютого 2017 року у ОСОБА_3 діагностовано гострий катаральний отит, гострий катаральний синусит з призначенням цефоксиму у суспензії по масі тіла два рази у п`ять днів, «Нурофен» три рази в день три дні, «Цитрилев» (сироп) один раз п`ять днів, септефрил три рази на день десять днів, «Квікс», «Дропекс» до одужання. Позивачем не подано товарного чека про придбання цих препаратів у лютому-березні 2017 року.

Наступне відвідування лікаря ОСОБА_3 датовано 27 березня 2017 року, у нього виявлено стороннє тіло у носовому проході без призначень лікаря.

Під час огляду лікарем 05 квітня 2017 року у дитини діагностовано ГРВІ, гострий бронхіт з призначенням «Нурофену», «Оспамоксу», «Інгаліпту», септефрилу, «Лінексу» «Пектолван плюща», «Но-солі». У додатку до позовної заяви відсутні докази про придбання вказаних ліків позивачем у квітні 2017 року.

У ОСОБА_3 09 жовтня 2017 року діагностовано вульгарне імпетиго з призначенням фукорцину, гіоксіонової мазі. Позивачем не подано доказів про придбання вказаних ліків у жовтні 2017 року.

Під час відвідин лікаря 06 листопада 2017 року у ОСОБА_3 діагностовано ГРВІ, гострий бронхіт та призначено «Неомаріс», «Пектолван», септефрил. Позивачем подано чеки ПП «Новас фарм» та ТзоВ «Волиньфарм» від 06 та 07 листопада 2017 року про придбання ліків, з яких септефрил вартістю 8,80 гривень та «Неомаріс» вартістю 41 гривня.

Наступного разу ОСОБА_3 відвідував лікаря 13 листопада 2017 року, у дитини діагностовано ентеробіоз з призначенням «Альбели», «Біонорму», «L-цету». Позивачем не подано доказів про придбання вказаних ліків у листопаді 2017 року.

Під час огляду лікарем 14 грудня 2017 року у ОСОБА_3 констатовано ГРВІ, гострий тонзиліт з призначенням «Ангілексу», септефрилу, «Фармазолу», «Нурофену». Відповідно до чеку ТзОВ «Волиньфарм» позивачем придбано септефрил, «Фармазол» на загальну суму 33,15 гривень. Згідно з чеком ДВТП «Волиньфарпостач» від 14 грудня 2017 року позивач придбала «Ангілекс» за 59,75 гривень.

У ОСОБА_3 17 квітня 2018 року виявлено ГРЗ з призначенням « Амбролу », «Ангілексу». У додатку до позовної заяви відсутні докази про придбання вказаних ліків позивачем у квітні 2018 року.

У липні 2018 року, а саме 23 липня 2018 року, у ОСОБА_3 діагностовано аскаридоз та призначено «Ворміл», «Біонорм», «Холосас», «Піковіт». Відповідно до чеку ТзОВ «Волиньфарм» від 23 липня 2018 року позивачем придбано « Ворміл », «Біонорм», «Холосас» на загальну суму 174,75 гривень.

Дерматологом 26 вересня 2018 року діагностовано у ОСОБА_3 мікроспорію та призначено «Ламікон», «Тербінорм», йод. Згідно з чеком ТзОВ «Волиньфарм» за придбання «Лімікону» та йоду позивач сплатила 100,65 гривень.

Згідно з діагнозом сімейного лікаря від 03 грудня 2018 року у ОСОБА_3 виявлено ГРВІ з призначенням «Пектолвану», септефрилу, «Нурофену форте». Позивачем подано чек ТзОВ «Подорожник Волинь» про придбання ліків, з яких за призначенням лікаря «Пектолван» за ціною 84,20 гривень, септефрил вартістю 21,90 гривень.

Стоматолог 06 вересня 2019 року констатував потребу у санації порожнини рота ОСОБА_3 без медикаментозних призначень.

Таким чином, суд вважає доведеними витрати позивача на придбання ліків для лікування дитини ОСОБА_3 у період з 20 лютого 2017 року по 06 вересня 2019 року на загальну суму 524,20 гривні.

Решта аптечних чеків у більшості стосуються придбання позивачем протигельмінтних препаратів без лікарських призначень.

Щодо подання позивачем двох прибуткових касових ордерів про отримання ОСОБА_3 медичних послуг у ТзОВ «Hemo medica Lutsk» на загальну суму 1040 гривень суд звертає увагу, що складені вони з істотними порушеннями законодавства щодо документів первинної фінансової звітності і не беруться судом до уваги як належний доказ понесення позивачем додаткових витрат на лікування дитини. Зокрема у них немає інформації про найменування підприємства, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, відсутні підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції тощо.

Придбання позивачем шкільного приладдя у серпні 2019 року у розумінні статті 185 СК не може визнаватися додатковими витратами на дитину, адже не зумовлено якимось особливими обставинами та пов`язано з відвідуванням ОСОБА_3 школи.

Судом також не береться до уваги чек аптеки «Подорожник Волинь» через термінал ВАТ «Ощадбанк» від 29 травня 2018 року на суму 47,50 гривень, адже у ньому відсутні відомості що саме придбавалося позивачем на вказану суму.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність додаткових витрат позивача на дитину ОСОБА_3 на загальну суму 524,20 гривень.

Наступним підлягає вирішенню питання якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дитину з врахуванням обставин, що мають істотне значення.

Позивач з цього приводу просить врахувати, що вона ніде не працює, виховує двоє дітей, отримує доходи лише з підсобного домашнього господарства.

Натомість відповідач вказує на значні суми аліментів, які він сплачував на утримання двох спільних з позивачем дітей.

Беручи до уваги наведене вище у сукупності, керуючись принципами розумності та справедливості, суд доходить висновку про необхідність визнання за сторонами обов`язку, пов`язаним з додатковими витратами на дитину, у рівних частках.

З врахуванням наведеного вище з відповідача у користь позивача необхідно стягнути 262,1 гривень додаткових витрат на дитину ОСОБА_3.

6. Питання розподілу судових витрат.

На момент ухвалення судового рішення у матеріалах справи відсутні відомості про понесені сторонами судові витрати.

Позивач звільнена від оплати судового збору при поданні позовної заяви.

У зв`язку з частковим задоволенням позову відповідно до частини першої статті 141 ЦПК необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі мінімальної ставки для вимог майнового характеру.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 ЦПК, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 262 (двісті шістдесят дві) гривні 10 копійок додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 4292 (чотирьох тисяч двохсот дев`яноста двох) гривень 67 копійок додаткових витрат на дитину ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 у користь держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення з врахуванням пункту 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону України № 540-ІХ від 30 березня 2020 року.

Суддя В.Д. Глинянчук