Провадження № 4-с/359/12/2020
У Х В А Л А

Іменем України

12 березня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головую чого судді Муранової-Лесів І.В..

при секретарі Степаненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа стягувач - ОСОБА_2 на дії державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (на даний час Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)) Рудик Ольги Вадимівни, щодо розрахунку заборгованості з аліментів за період з 23.04.2019 по 01.10.2019 та про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

встановив:

11.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просить суд:

-скасувати визначену не існуючу заборгованість державним виконавцем ОСОБА_3 за Довідкою-розрахунком заборгованості з аліментів за період з 23.04.2019 по 01.10.2019 року;

- виключити його з Єдиного реєстру боржників;

- прийняти відповідне рішення яким відмовити у задоволенні подання державного виконавця - Рудик О.В., про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 , за межі України та інші обмеження( а.с.1-4).

В обґрунтування скарги посилається на те, що у Бориспільському міськрайонному ВДВС знаходиться виконавче провадження № 5894207 з примусового виконання виконавчого листа № 754/15147/18 виданого 22.11.2018 року Деснянським районним судом м.Києва про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, помісячно, починаючи з 29.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 за поданням державного виконавця Рудик О.В. було внесено до Єдиного реєстру боржників про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, з підстав не вчинення дій, спрямованих на виконання рішення суду щодо сплати аліментів. Проте, державним виконавцем не було доведено факту ухилення заявника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду у справі щодо сплати аліментів на утримання доньки. Вважає, що оскільки має невиконані зобов`язання у справі по сплаті аліментів на дитину аж по 29.08.2030р., тому не може вважатися винним в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. Більш того, зазначає, свої зобов`язання зі сплати аліментів на сьогоднішній день виконує в повному обсязі, заборгованості з їх сплати - не має. З моменту прийняття судового рішення Деснянським районним судом м. Києва від 28.11.2018 р. щодо сплати аліментів, заявник здійснював грошові перекази, переводи та надавав готівку на ім`я ОСОБА_2 в наступних розмірах: 19.07.2019 на суму 11125 грн., 20.07.2019 р. на суму - 500 доларів США., 06.11.2019 р. на суму - 1009 грн., 03.12.2019 р. на суму - 1009грн. Окрім того, дитина щомісячно перебуває з заявником по місцю його проживання, він постійно турбується про неї, купує їй одяг. Зазначив, що державним виконавцем не було обґрунтовано необхідність застосування додаткового заходу впливу з метою забезпечення належного виконання рішення суду у вигляді тимчасового обмеження виїзду за межі України. Обмеження у праві виїзду за кордон лише позбавить заявника можливості поїхати в іншу країну, отримати певні грошові кошти за ту чи іншу роботу та таким чином виконувати вчасно свої зобов`язання, щодо сплати аліментів на доньку, тим паче що заявник працює бортпровідником та перебуває на роботі в різних державах. Заявник вважає, що позбавлення його права виїзду за кордон в подальшому може негативно вплинути на його обов`язок сплачувати аліменти, що призведе до негативних наслідків.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 11.03.2020 року до суду надав заяву, у якій просив приєднати до справи постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС від 10.03.2020 р. про скасування заходів примусового виконання, а також довіреність, якою довіряє своїй матері ОСОБА_5 вести справу, у зв`язку з його відсутністю на навчанні у м.Київ.(а.с.91-93).

Державний виконавець Бориспільського міськрайонного ВДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції( м.Київ) Рудик О.В. у судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце судового засідання належним чином повідомлена, будь-яких заперечень щодо скарги суду не направила.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проте, 06.03.2020р. надала суду заяву, якою свідчить, про отримання від ОСОБА_6 в липні 2019року кошти на утримання дитини в сумі 500 доларів США та 11125 грн., а також підтверджує, що щомісячно отримувала кошти по 1109грн. у рахунок аліментів на картковий рахунок ОСОБА_4 (а.с.89).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши заяви, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Нормою частини 1 і 2 ст. 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Судом встановлено, судовим наказом Деснянського районного суду м.Києва від 22 листопада 2018 року у справі № 754/15147/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку(доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.10.2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.37).

Постановою старшого державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Малишевою Д.В. від 23.04.2019 року відкрито виконавче провадження № 58942017 про примусове виконання судового наказу № 754/15147/18 виданого 22.11.2018 р.( а.с.40).

Державним виконавцем Рудик О.В. на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення №26297 від 07.08.2019 р., що станом на 07.08.2019р. у останнього наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої згідно розрахунку від 01.08.2019 за період з 23.04.2019 по 01.08.2019 сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці, тому відповідно до вимог ст.9 ЗУ «Про виконавче провадження» та пункту 5 розділу ХУІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮУ від 02.04.2012 № 512/5, відомості про ОСОБА_1 внесено до Єдиного реєстру боржників (а.с.48).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості з аліментів за період з 23.04.2019 по 01.10.2019 виданої державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ Київської області 18.10.2019р. за № 37491, зазначено, що боржником надано довіреність від 18.07.2019 про дозвіл отримати кошти, які боржнику винна «АК Джоніка», ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за аліменти дитині ОСОБА_4 в розмірі 11125,00 грн. Заборгованість по аліментам станом на 01.10.2019року становить 14336,86 грн. ( а.с.62,63).

15.11.2019 р. стягувач ОСОБА_2 подала до начальника відділу Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця Рудик О.В., в якій зазначила, що державний виконавець затримує рух сплати аліментів, зменшила заборгованість аліментів боржника не маючи на це законних підстав, оскільки в квитанції з сумою 500 доларів США та розписці з отриманням суми 11125 грн., не вказане призначення платежу. Кошти, що надходили від боржника аліментами не вважає, а вважає поверненням боргового зобов`язання перед нею особисто в розмірі 400 доларів США, які брав на викуп водійського посвідчення. Крім того, державним виконавцем не приймається жодних постанов відповідно до ч.9 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів у боржника, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці ( а.с.71).

06.12.2019 державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ Київської області Рудик О.В. складено довідку-розрахунок заборгованості з аліментів за період з 23.04.2019 по 01.10.2019 за № 45863(а.с.75,76), з якої вбачається, що заборгованість по аліментам за ОСОБА_1 станом на 01.11.2019 становить 18 298,91 грн.

З урахуванням наведеного, державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ Київської області Рудик О.В. у виконавчому провадженні № 58942017 винесено постанови від 11.12.2019: про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування зброєю (а.с.79-80).

Встановлено, ОСОБА_1 здійснював грошові перекази, переводи та надання готівкою на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується: розпискою ОСОБА_2 про отримання коштів на суму 11125 грн., квитанцією від 20.07.2019 р. на суму- 500 доларів США; квитанцією від 06.11.2019 р. на суму - 1009 грн., квитанцією від 03.12.2019 р. на суму - 1009грн.( а.с. 8-11).

Разом з тим, ОСОБА_1 про здійсненні грошові переводи інформував державного виконавця, що підтверджується наявними у виконавчому провадженні письмовими доказами (а.с. 54,57,70,72,77).

При цьому, стягувач ОСОБА_2 письмово підтвердила (а.с.89), що дійсно отримувала на утримання дитини кошти від ОСОБА_1 в сумі 500 доларів США та в липні 2019 року 11125 грн., а також щомісячно отримувала грошові перекази в рахунок аліментів по 1109 грн. на картковий рахунок.

Та обставина, що стягувач ОСОБА_2 спочатку заперечувала цільове призначення отриманих від боржника ОСОБА_1 коштів, мала б свідчити про наявність спору щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, а відповідно до вимог ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Отже, за наявності таких обставин державний виконавець мала роз`яснити стягувачу право звернутися до суду з відповідним позовом щодо встановлення розміру заборгованості зі сплати аліментів, що державним виконавцем зроблено не було.

Про відсутність заборгованість зі сплати аліментів свідчить подана заінтересованою особою стягувачем ОСОБА_2 до суду заява (а.с.89).

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 відсутня, тому дії державного виконавця щодо визначення розміру заборгованості з аліментів за період з 23.04.2019 по 01.10.2019 слід визнати незаконними, та скасувати довідку-розрахунок заборгованості з аліментів.

Щодо встановлення тимчасових обмежень боржнику, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1 і 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Як вказано у ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як зазначено у ч. 9 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: 1) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 2) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 3) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; 4) про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Тому, тимчасове обмеження скаржника є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, та має намір невиконання цього рішення.

Водночас, з наданої скаржником постанови головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ) Степів Ю.О. про скасування заходів примусового виконання у ВП № 58942017 від 10.03.2020р.( а.с.93) встановлено, що станом на 10.03.2020 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 погашена в повному обсязі, та постановлено скасувати заходи примусового виконання, застосовані при примусовому виконанні наказу № 754/15147/18 виданого 22.11.2018 р. Деснянським райсудом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі ј заробітку(доходу)платника аліментів. Виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.

Виходячи з наведеного, вбачається, що вказаною постановою до розгляду скарги по суті в цій частині вирішено питання про усунення порушення права та свободи заявника.

Питання щодо відмови задоволенні подання державного виконавця - Рудик О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду може бути вирішено судом лише у випадку звернення державного виконавця до суду з відповідним поданням, або, у разі вжиття судом таких заходів, вони можуть бути скасовані судом за відповідною заявою боржника.

За таких обставин, вимоги скарги в частині виключення з Єдиного реєстру боржників та прийняття рішення та щодо відмови у задоволенні подання державного виконавця - Рудик О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України та інші обмеження, задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,128,223,258,259,260-261, 268,273,450-452 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати Довідку-розрахунок заборгованості з аліментів за період з 23.04.2019 по 01.10.2019 року державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)) Рудик Ольги Вадимівни у ВП №58942017, відкритому у Бориспільському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) з примусового виконання судового наказу Деснянського районного суду м.Києва від 22.11.2018 (№754/15147/18) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 17 березня 2020 року.

Суддя І. В. Муранова-Лесів