Справа № 148/499/19
Провадження № 2/127/1357/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Сегеді Т.Й.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участю третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання бездіяльності та дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання бездіяльності та дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, в подальшому збільшив позовні вимоги (т. 2 а.с. 224-229, 242) та просив суд:

- визнати незаконною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо неприйняття рішення за клопотанням позивача від 12.03.2018 року про затвердження проекту землеустрою в частині земельної ділянки площею 16,0313 га кадастровий номер :01:002:0248;

- визнати незаконними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо скасування державної реєстрації та поділу земельної ділянки площею 16,0313 га кадастровий номер :01:002:0248;

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.11.2018 року №2-15735/15-18-СГ;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання позивача від 12.03.2018 року про затвердження проекту землеустрою в частині земельної ділянки площею 16,0313 га кадастровий номер :01:002:0248;

- стягнути судові витрати з відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач неодноразово звертався до відповідача із клопотаннями про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області та отримував необґрунтовані відмови. 12.03.2018 року позивач знову звернувся до відповідача із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Однак, відповідачем листом від 12.04.2018 року № К-22/0-543/6-18 позивачу відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, у зв`язку з тим, що земельна ділянка площею 16,0313 га з кадастровим номером :01:002:0248, на яку позивачу надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, частково передана у власність учасникам антитерористичної операції та надано дозволи на розробку документації із землеустрою, присвоєно кадастрові номери. Земельна ділянка площею 16,0313 га відсутня в Державному земельному кадастрі як об`єкт цивільних прав. Крім того, наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.11.2018 року №2-15735/15-18-СГ відмовлено позивачу ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо надання земельних ділянок в оренду в частині земельної ділянки площею 16,0313 га в оренду на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Позивач вважає, що дії відповідача щодо неприйняття рішення за клопотанням позивача, поділу земельної ділянки, скасування державної реєстрації земельної ділянки, а також щодо видачі наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.11.2018 року є незаконними.

Ухвалою Вінницького міського суду суду Вінницької області від 15.10.2019 року залучено до участі в даній справі в якості третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (т. 3 а.с. 151).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви (т. 2 а.с. 10-39) та відповіді на відзив (т. 2 а.с. 204-215), просив позов задоволити.

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Вербицька Н.І. в судовому засіданні позов не визнала, пославшись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву (т. 2 а.с. 146-151). Суду пояснила, що на даний момент земельна ділянка площею 16,0313 га, яку позивач бажає отримати в оренду передана у власність учасникам АТО, у зв`язку з її поділом та формуванням нових земельних ділянок, присвоєно кадастрові номери. Земельна ділянка площею 16,0313 га відсутня в Державному земельному кадастрі як об`єкт цивільних прав. Крім того, зазначила, що надання дозволу на розроблення документації із землеустрою не означає, що земельна ділянка в майбутньому буде передана у власність чи користування.

Треті особи без самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги заперечували, просили у позові відмовити, оскільки вони є власниками земельних ділянок, які їм надано відповідно до чинного законодавства. Також ОСОБА_3 суду пояснив, що він придбав у ОСОБА_10 і ОСОБА_11 дві земельні ділянки площею 1,8 га кожна.

Треті особи без самостійних вимог ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 до судового засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, третіх осіб та дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 18.03.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області, правонаступником якого Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду з метою створення та ведення фермерського господарства орієнтовною загальною площею 97,7281 га із числа земель запасу Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області.

У зв`язку із неприйняттям рішення по суті клопотання, позивач звернувся до суду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року у справі №802/4442/14-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держземагентства у Вінницькій області щодо неприйняття рішення по суті клопотання ОСОБА_1 від 18.03.2014 року по наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду з метою створення та ведення фермерського господарства орієнтовною загальною площею 97,7281 га із числа земель запасу Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області:

1. Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0268, площею 41,7762 га;

2. Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0070, площею 8,4935 га;

3. Земельна ділянка кадастровий номер КОАТТУУ 524380600, зона АДРЕСА_1, площею 7,9 га;

4. Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0271, площею 23,5271 га;

5. Земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0248, площею 16,0313 га.

Зобов`язано Головне управління Держземагентства у Вінницькій області розглянути клопотання - заяву ОСОБА_1 від 18.03.2014 року та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду з метою створення та ведення фермерського господарства орієнтовною загальною площею 97,7281 га із числа земель запасу Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області:

1. Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0268, площею 41,7762 га;

2. Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0070, площею 8,4935 га;

3. Земельна ділянка кадастровий номер КОАТТУУ 524380600, зона АДРЕСА_1, площею 7,9 га;

4. Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0271, площею 23,5271 га;

5. Земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0248, площею 16,0313 га (т. 1 а.с. 53-58, т. 2 а.с. 47-52).

На виконання рішення суду ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області прийнято наказ від 21.05.2015 року №2-84/20-15-сг зі змінами, внесеними наказом від 02.06.2015 року №2-179/20-15-сг та надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду загальною площею 97,7280 га, в тому числі: земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0268, площею 41,7762 га; земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0070, площею 8,4935 га; земельна ділянка кадастровий номер КОАТТУУ 524380600, зона АДРЕСА_1, площею 7,9 га; земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0271, площею 23,5271 га; земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0248, площею 16,0313 га із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області для ведення фермерського господарства (т. 1 а.с. 59-60, т. 2 а.с. 53-54).

На підставі зазначених наказів позивачем замовлено та виготовлено проект землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок, а також технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Відділом Держгеокадастру у Тульчинському районі надано висновок від 03.09.2015 року №28-2778/2-15, за результатами розгляду якого погоджено проект землеустрою щодо земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Термін дії висновку 1 рік (т.1 а.с. 61-64, т. 2 а.с. 55-65).

12.08.2016 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду строком на 49 років земельної ділянки площею 90,2258 га на території Бортницької сільської ради для ведення фермерського господарства (т. 1 а.с. 76, т. 2 а.с. 69).

Листом №К-14799/0-4399 від 14.09.2016 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою з посиланням на те, що ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області було подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України на постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року у справі №802/4442/14-а. Ухвалою ВАСУ від 10.03.2016 року рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №802/4442/14-а скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 19.04.2016 року у справі №802/4442/14-а позовну заяву ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області залишено без розгляду. Дана ухвала набула законної сили 05.05.2016 року. Оскільки постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року та ухвала Вінницького апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року у справі № 802/4442/14-а, які слугували підставою для видачі дозвільного наказу скасовані, Головне управління прийняло наказ №2-8553/15-16-СГ від 04.07.2016 року, відповідно до якого були визнані такими, що втратили чинність наказ №2-84/20-15-СГ від 21.05.2015 року зі змінами внесеними наказом від 02.06.2015 року №179/20-15-СГ (т. 1 а.с. 77-78, т. 2 а.с. 70-71).

В подальшому, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 25.01.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 08.08.2017 року, визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2- 8553/15-16-СГ від 04.07.2016 року (т. 1 а.с. 79-82, т. 2 а.с. 72-75).

10.02.2017 року ОСОБА_1 вдруге подав проект землеустрою на затвердження та листом від 27.03.2017 року №К-2422/0-1741/6-17 позивачу відмовлено в затвердженні проекту землеустрою з посиланням на те, що термін дії висновку відділу Держгеокадастру у Тульчинському районі від 03.09.2015 року №28-2778/2-15 закінчився 03.09.2016 року, тому проект землеустрою підлягає повторному погодженню. Акти прийомки-передачі межових знаків на зберігання не оформлені належним чином: межі ділянок не погоджені суміжними землевласниками та землекористувачами (т. 1 а.с. 83-84, т. 2 а.с. 76-77).

11.04.2017 року ОСОБА_1 знову звернувся до Відділу у Тульчинському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із заявою щодо повторного погодження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) на території Бортницької сільської ради Тульчинського району та листом Відділ у Тульчинському районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 25.04.2017 року №К-1/0-0.37-6/148-17 ОСОБА_1 повідомлено про неможливість повторно погодити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Бортницької сільської ради Тульчинського району, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України «Про деякі питання реалізації пілотного проекту із запровадження принципу екстериторіальності погодження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки територіальними органами Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру» від 30.08.2016 року №508 (т. 1 а.с. 85 т. 2 а.с. 78).

28.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою та передати в оренду строком на 49 років земельні ділянки площею 90,2258 га на території Бортницької сільської ради Тульчинського району та листом від 16.11.2017 року №К-16763/0-10420/6-17 ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, оскільки в представленому проекті землеустрою не враховані зауваження, викладені у листі Головного управління від 27.03.2017 року №К-2422/0-1741/6-17 (т. 1 а.с. 86-87, т.2 а.с. 79-80).

Згідно висновку про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 20.11.2017 року №16160/82-17, представлений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 загальною площею 24,5248 га, для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області відповідає вимогам чинного законодавства України, встановленим нормам і правилам. Зауваження викладені у висновку від 25.10.2017 року №11099/82-17 експертом державної експертизи Німченко О.В. - виправлені. Строк дії висновку необмежений (т. 1 а.с. 92).

06.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок загальною площею 24,5248 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області (т. 1 а.с. 103, т. 2 а.с. 96).

Листом від 19.01.2018 року №К-23626/0-179/0/95-18 ОСОБА_1 повідомлено про те, що в результаті розгляду представленого проекту землеустрою встановлено, що в довідці з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями площа земельної ділянки не відповідає проектним пропозиціям. Акти прийомки - передачі межових знаків на зберігання не відповідають вимогам, затвердженим наказом Держкомзему України від 18.05.2010р. №376 «Про затвердження Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», а саме: необхідно конкретизувати посадову особу, яка представляла інтереси при узгодженні меж з землями державної власності; обґрунтувати закріплення меж земельних ділянок межовими знаками з урахуванням кількості поворотних точок (п.3.4 розділу III Інструкції (межові знаки встановлюються у поворотних точках меж земельної ділянки не рідше ніж через 200м). Крім того, матеріали геодезичних вимірювань доповнити в повному обсязі відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про землеустрій» з підтвердженням легітимності отримання даних державної геодезичної мережі (ст. 20 Закону України «Про топографо-геодезичну і картографічну діяльність») з урахуванням вимог постанови КМУ від 13.07.1998 року №1075 «Про Порядок використання апаратури супутникових радіонавігаційних систем під час проведення топографо-геодезичних, картографічних, аерофотознімальних, проектних, дослідницьких робіт і вишукувань та кадастрових зйомок», щодо обов`язкової реєстрації та обліку в Держгеокадастрі апаратури супутникових радіонавігаційних систем (апаратура СРНС) та наявності інформації про інженера-геодезиста на підприємстві в Державному реєстрі інженерів-геодезистів. Враховуючи викладене, документація із землеустрою може бути розглянута після виправлення вказаних зауважень (т. 1 а.с. 104, т. 2 а.с. 97).

30.01.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельних ділянок загальною площею 24,5248 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області (т. 1 а.с. 105, т. 2 а.с. 98).

Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 20.02.2018 року №1690/0-504/0/95-18 ОСОБА_1 повідомлено, що в представленому проекті землеустрою не враховані всі зауваження викладені у листі Головного управління від 19.01.2018 року №К-23626/0-179/0-95-18, зокрема матеріали геодезичних вимірювань доповнити в повному обсязі відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про землеустрій» з підтвердженням легітимності отримання даних державної геодезичної мережі (ст. 20 Закону України «Про топографо-геодезичну картографічну діяльність») з урахуванням вимог постанови КМУ від 13.07.1998 року №1075 «Про Порядок використання апаратури супутникових радіонавігаційних систем під час проведення топографо-геодезичних, картографічних, аерофотознімальних, проектних, дослідницьких робіт і вишукувань та кадастрових зйомок», наявності інформації про інженера-геодезиста на підприємстві в Державному реєстрі інженерів-геодезистів. Одночасно повідомлено, що документація на розгляд подається в оригіналі. У разі якщо окремі документи та матеріали за своїм статусом не можуть бути надані в оригіналі, вони додаються у посвідчених, у встановленому порядку копіях, які містять відмітку про засвідчення копії документу, відповідно до вимог ДСТУ 4163-2003 від 01.09.2003 року (т. 1 а.с. 106, т. 2 а.с. 99).

12.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо надання земельних ділянок в оренду загальною площею 24,5248 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області (т. 1 а.с. 107, т. 2 а.с. 100).

Листом від 12.04.2018 року №К-22/0-543/6-18 ОСОБА_1 повідомлено про те, що відповідно до інформації наданої відділом у Тульчинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 11.04.2018 року №288/418-18, земельна ділянка площею 16,0313 га, на яку позивачу був наданий дозвіл на розробку документації із землеустрою, частково надана у власність учасникам антитерористичної операції та надано дозволи на розробку документації із землеустрою (кадастрові номери яких: :01:002:0882; :01:002:0878; :01:002:0877; :01:002:0884; :01:002:0883; :01:002:0880; :01:002:0881; :01:002:0879), земельна ділянка площею 16,0313 відсутня в Державному земельному кадастрі як об`єкт цивільних прав. Також, зазначено, що законодавством України передбачено систему пільг для учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них, зокрема, це стосується і надання земельних ділянок. Відповідно до статті 12 (пункт 14) Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються, серед інших, такі пільги: першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва. Відповідно до ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України надання дозволу на розробку документації одній особі не може слугувати підставою для відмови в наданні дозволу на розробку документації іншій особі. Однак за ініціативою Держгеокадастру підтриманою Урядом України територіальні органи Держгеокадастру, по мірі наявності вільних земель, задовольняють потребу цієї категорії громадян у отриманні ділянок по даному виду використання. Враховуючи викладене, Головним управлінням буде затверджено проект землеустрою та передано позивачу в оренду вільну земельну ділянку площею 8,4935 га з кадастровим номером :01:003:0270 (т. 1 а.с. 108, 213, т. 2 а.с. 101).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-5275/15-18-СГ від 25.04.2018 року затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення в частині земельної ділянки площею 8,4935 га в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області та надано в оренду вказану земельну ділянку терміном на 7 років.

В той же час наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-15735/15-18-СГ від 21.11.2018 року було відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо надання земельних ділянок в оренду в частині земельної ділянки площею 16,0313 га в оренду на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (т. 2 а.с. 161).

Також по справі встановлено, що 11.10.2016 року ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 звернулися до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,8 га на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області у власність для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 113-119).

Згідно довідок Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 27.09.2016 року, виданих ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , учасникам бойових дій антитерористичної операції, Бортницька сільська рада не заперечує проти виділення їм земельних ділянок за межами населеного пункту для ведення особистого селянського господарства у власність (т. 1 а.с. 120-126).

На а.с. 127- 133 т. 1 містяться копії Викопіювання з чергового кадастрового плану Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області земельної ділянки сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту с. Бортники, яку бажають отримати у власність ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 Кадастровий номер земельної ділянки :01:001.

Відповідно до наказів №2-15392/15-16-СГ від 12.11.2016 року ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 1,80 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 134-140).

На а.с. 147-160 т. 1 містяться звернення заступника начальника відділу у Тульчинському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Цвігун І.А. до начальника Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Козака Ю.В., в яких просить замінити до наказів Головного управління №2-15393/15/16-СГ від 12.11.2016 року викопіювання з чергового кадастрового плану Бортницької сільської ради Тульчинського району, які надавалися ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , а також копії Викопіювання, кадастровий номер: :01:002.

В подальшому ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 звернулися до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотаннями про затвердження проекту землеустрою та передати у власність земельну ділянку площею 1,8000 га на території Бортницької сільської ради Тульчинського району із земель запасу для особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 161-167).

Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-5741/15-18-СГ від 05.05.2018 року затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_11 та надано у власність земельну ділянку площею 1,8000 га із кадастровим номером :01:002:0877 (т. 1 а.с. 182).

Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-2769/15-18-СГ від 02.03.2018 року затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_5 та надано у власність земельну ділянку площею 1,8000 га із кадастровим номером :01:002:0878 (т. 1 а.с. 183).

Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-2780/15-18-СГ від 02.03.2018 року затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 та надано у власність земельну ділянку площею 1,8000 га із кадастровим номером :01:002:0882 (т. 1 а.с. 184).

Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-2778/15-18-СГ від 02.03.2018 року затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_9 та надано у власність земельну ділянку площею 1,8000 га із кадастровим номером :01:002:0884 (т. 1 а.с. 185).

Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-2784/15-18-СГ від 02.03.2018 року затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_8 та надано у власність земельну ділянку площею 1,8000 га із кадастровим номером :01:002:0883 (т. 1 а.с. 186).

Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-2773/15-18-СГ від 02.03.2018 року затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_6 та надано у власність земельну ділянку площею 1,8000 га із кадастровим номером :01:002:0880 (т. 1 а.с. 187).

Згідно наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-2770/15-18-СГ від 02.03.2018 року затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_10 та надано у власність земельну ділянку площею 1,8000 га із кадастровим номером :01:002:0881 (т. 1 а.с. 188).

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо неприйняття рішення по суті за наслідками розгляду його клопотання від 12.03.2018 року про затвердження проекту землеустрою в частині земельної ділянки площею 16,0313 га. кадастровий номер :01:002:0248, а також з діями відповідача щодо скасування державної реєстрації вказаної земельної ділянки, позивач звернувся до суду.

Розглянувши дану справу в межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, в яких просив: - визнати незаконною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо неприйняття рішення за клопотанням позивача від 12.03.2018 року про затвердження проекту землеустрою в частині земельної ділянки площею 16,0313 га кадастровий номер :01:002:0248; - визнати незаконними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо скасування державної реєстрації та поділу земельної ділянки площею 16,0313 га кадастровий номер :01:002:0248; - визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.11.2018 року №2-15735/15-18-СГ; - зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання позивача від 12.03.2018 року про затвердження проекту землеустрою в частині земельної ділянки площею 16,0313 га кадастровий номер :01:002:0248 суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно зі ст. 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Пункт «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України передбачає, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для ведення особистого селянського господарства.

Стаття 116 ЗК України передбачає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених ЗК України. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених ЗК України, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з пунктом «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Частина 7 статті 118 ЗК України передбачає, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Таким чином, вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки у власність визначений частиною 7 статті 118 ЗК України.

Із системного аналізу правових норм вбачається, що надання відповідного дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або в оренду є одним із етапів погодження і оформлення документів, який відповідно до вимог чинного законодавства є необхідним для прийняття компетентним органом рішення про набуття громадянами земель у власність або в оренду. У свою чергу, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність чи в оренду, оскільки процес передачі земельної ділянки у власність або в оренду є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з частинами 1, 2 та 3 статті 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо). Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Приписами частин 1 та 2 статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 93 ЗК України передбачено, що земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, в тому числі на умовах оренди, врегульовано нормами ст. 123 та 124 цього ж Кодексу.

Положеннями ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно з 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 10 статті 123 ЗК України визначено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування витрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про землеустрій» документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації, в тому числі у вигляді проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Статтею 30 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Частиною 4 ст. 123 ЗК України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Дана правова позиція узгоджується у відповідності з ч. 1 ст. 186-1 ЗК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 186-1 ЗК України розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Частиною 5 ст. 186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно з ч. 6 ст.186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частиною 8 ст. 186-1 ЗК України передбачено, що у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій-третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

Повторна відмова не позбавляє права розробника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки усунути недоліки проекту та подати його на погодження.

Враховуючи всі обставини, слід дійти до висновку, що ст. 186-1 ЗК України передбачено два альтернативні варіанти рішень у формі висновку, які можуть бути прийняті територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки: про затвердження цього проекту або про відмову в його затвердженні.

При цьому суд враховує позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 19.01.2016 року по справі №21-3690а15, в якій суд дійшов висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держземагенства у Вінницькій області, правонаступником якого Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, з клопотанням про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду з метою створення та ведення фермерського господарства орієнтовною загальною площею 97,7281 га із числа земель запасу Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області.

У зв`язку із неприйняттям рішення по суті клопотання, позивач звернувся до суду.

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.02.2015 року у справі №802/4442/14-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держземагентства у Вінницькій області щодо неприйняття рішення по суті клопотання ОСОБА_1 від 18.03.2014 року по наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду з метою створення та ведення фермерського господарства орієнтовною загальною площею 97,7281 га із числа земель запасу Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області:

1. Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0268, площею 41,7762 га;

2. Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0070, площею 8,4935 га;

3. Земельна ділянка кадастровий номер КОАТТУУ 524380600, зона АДРЕСА_1, площею 7,9 га;

4. Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0271, площею 23,5271 га;

5. Земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0248, площею 16,0313 га.

Зобов`язано Головне управління Держземагентства у Вінницькій області розглянути клопотання - заяву ОСОБА_1 від 18.03.2014 року та надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду з метою створення та ведення фермерського господарства орієнтовною загальною площею 97,7281 га із числа земель запасу Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області:

1. Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0268, площею 41,7762 га;

2. Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0070, площею 8,4935 га;

3. Земельна ділянка кадастровий номер КОАТТУУ 524380600, зона АДРЕСА_1, площею 7,9 га;

4. Земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0271, площею 23,5271 га;

5. Земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0248, площею 16,0313 га (т. 1 а.с. 53-58, т. 2 а.с. 47-52).

На виконання рішення суду ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області прийнято наказ від 21.05.2015 року №2-84/20-15-сг зі змінами, внесеними наказом від 02.06.2015 року №2-179/20-15-сг та надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду загальною площею 97,7280 га, в тому числі: земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0268, площею 41,7762 га; земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0070, площею 8,4935 га; земельна ділянка кадастровий номер КОАТТУУ 524380600, зона АДРЕСА_1, площею 7,9 га; земельна ділянка кадастровий номер :01:003:0271, площею 23,5271 га; земельна ділянка кадастровий номер :01:002:0248, площею 16,0313 га із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області для ведення фермерського господарства (т. 1 а.с. 59-60, т. 2 а.с. 53-54).

На підставі зазначених наказів позивачем замовлено та виготовлено проект землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок, а також технічну документацію з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою».

Відділом Держгеокадастру у Тульчинському районі надано висновок від 03.09.2015 року №28-2778/2-15, за результатами розгляду якого погоджено проект землеустрою щодо земельних ділянок в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області. Термін дії висновку 1 рік (т.1 а.с. 61-64, т. 2 а.с. 55-65).

12.08.2016 року позивач звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотанням про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду строком на 49 років земельної ділянки площею 90,2258 га на території Бортницької сільської ради для ведення фермерського господарства (т. 1 а.с. 76, т. 2 а.с. 69).

Однак позивачу неодноразово було листами відмовлено у затвердженні проекту землеустрою у звязку з недоліками проекту виготовленого проекту землеустрою.

12.03.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотанням про затвердження проекту землеустрою щодо надання земельних ділянок в оренду загальною площею 24,5248 га для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, відповідачем у листі від 12.04.2018 року №К-22/0-543/6-18 було повідомлено позивача про те, що земельна ділянка площею 16,0313 га, на яку позивачу був наданий дозвіл на розробку документації із землеустрою, частково надана у власність учасникам антитерористичної операції та надано дозволи на розробку документації із землеустрою (кадастрові номери яких: :01:002:0882; :01:002:0878; :01:002:0877; :01:002:0884; :01:002:0883; :01:002:0880; :01:002:0881; :01:002:0879), земельна ділянка площею 16,0313 відсутня в Державному земельному кадастрі як об`єкт цивільних прав.

Разом з тим, наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-5275/15-18-СГ від 25.04.2018 року було затверджено розроблений проект землеустрою щодо відведення в частині земельної ділянки площею 8,4935 га в оренду ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області та надано в оренду вказану земельну ділянку терміном на 7 років.

В той же час, наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-15735/15-18-СГ від 21.11.2018 року було відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки площею 16,0313 га на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства (т. 2 а.с. 161).

Згідно ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Тобто уповноважений орган - ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області зобов`язаний у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки прийняти рішення про його затвердження.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у статті 118 ЗК України не визначено прямого обов`язку уповноважених органів реалізувати ці повноваження у формі рішення, листа, тощо. Проте, зазначене питання має важливе значення для обрання ефективного способу захисту прав особи в суді.

Правовий статус Головного управління Держгеокадастру в області визначено відповідним Положенням, яке затверджене Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року №333 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за № 1391/29521).

У пункті 8 цього Положення передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру. Відповідно до пункту 10 начальник Головного управління підписує накази Головного управління.

Відповідно до Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 № 883/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 за № 381/10661, наказ, розпорядження, постанова, рішення (далі - розпорядчий документ) - акт організаційно-розпорядчого характеру чи нормативно-правового змісту, що видається суб`єктом нормотворення у процесі здійснення ним виконавчо-розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно-господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання.

Таким чином, рішення про затвердження або відмову затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом - наказом Головного управління Держгеокадастру в області. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

По справі встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області №2-15735/15-18-СГ від 21.11.2018 року позивачу було відмовлено затвердити документацію із землеустрою та надати в оренду земельну ділянку площею 16,0313 га кадастровий номер :01:002:0248, тому суд прийшов до висновку, що позовна вимога про визнання незаконною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо неприйняття рішення за клопотанням позивача від 12.03.2018 року про затвердження проекту землеустрою в частині земельної ділянки площею 16,0313 га кадастровий номер :01:002:0248 задоволенню не підлягає.

При цьому суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання незаконними дії Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області щодо скасування державної реєстрації та поділу земельної ділянки площею 16,0313 га кадастровий номер :01:002:0248 з огляду на таке.

Судом встановлено, що 11.10.2016 року ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 звернулися до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області із клопотаннями про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 1,8 га на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області у власність для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 113-119).

Відповідно до наказів №2-15392/15-16-СГ від 12.11.2016 року ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 надано дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок орієнтовною площею 1,8 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (т. 1 а.с. 134-140).

А в подальшому, 16.02.2018 року ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та 24.04.2018 року ОСОБА_11 звернулися до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з клопотаннями про затвердження документації із землеустрою та передачі земельних ділянок у власність.

Наказами ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 02.03.2018 року ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та від 05.05.2018 року ОСОБА_11 було затверджено розроблені проекти землеустрою та передано земельні ділянки у власність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Державний земельний кадастр» ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Держателем Державного земельного кадастру є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Державний земельний кадастр» визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належать: здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні;

Отже, Держгеокадастр та його територіальні органи уповноважені на ведення та адміністрування Державного земельного кадастру, а також здійснення державної реєстрації земельної ділянки.

Пунктом 67 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051 (далі - Порядок №1051) встановлено, що внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Державний земельний кадастр» та цього Порядку.

Відповідно до п. 107 Порядку №1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.

Згідно із п. 109 Порядку №1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Згідно ч. 4 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

Державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: 1) поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання; 2) коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру (п. 114 Порядку № 1051).

Аналіз викладених норм свідчить про те, що під час державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер. Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється зокрема на підставі заяви особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи. Скасування державної реєстрації можливо лише у випадках поділу чи об`єднання земельної ділянки, або у разі коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника.

Частиною 9 ст. 79-1 ЗК України визначено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Оскільки позивач не здійснив реєстрацію прав на земельну ділянку площею 16,0313 га (кадастровий номер :01:002:0248), у зв`язку з поділом та формуванням нових земельних ділянок ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , державна реєстрація земельної ділянки площею 16,0313 га (кадастровий номер :01:002:0248) була скасована.

За результатом розгляду поданих ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 документів, державним кадастровим реєстратором було встановлено відповідність поданих документів вимогам законодавства та зареєстровано земельні ділянки у Державному земельному кадастрі.

Як вбачається зі змісту позовних вимог, позивач фактично не погоджується з відмовою Держгеокадастру у Вінницькій області про затвердження йому проекту землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки площею 16,0313 га та з рішенням щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 16,0313 га кадастровий номер :01:002:0248, яка в подальшому поділена на окремі земельні ділянки, які передані у власність іншим особам.

Відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.11.2018 року №2-15735/15-18-СГ ОСОБА_1 було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки площею 16,0313 га в оренду на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, оскільки дана земельна ділянка перебуває у власності громадян.

Частиною 3 статті 8 Конституції України, визначено, що норми Конституції є нормами прямої дії.

Дане положення означає, що норми Конституції України застосовуються безпосередньо незалежно від того, чи прийнято на їх розвиток відповідні закони або інші нормативно-правові акти (Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 39 Конституції України про завчасне сповіщення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про проведення зборів, мітингів, походів і демонстрацій (справа щодо завчасного сповіщення про мирні зібрання) від 19.04.2001№ 4-рп/2001). Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України (стаття 9 Конституції України).

Відповідно до статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 10 ЦПК України сууд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які необхідно оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: 1) чи є втручання законним; 2) чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; 3) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Європейський суд з прав людини констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій «законності» означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.

«Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». Одним із елементів дотримання принципу «пропорційності» при втручанні в право особи на мирне володіння майном є надання їй справедливої та обґрунтованої компенсації.

Суд виходить з того, що висновки ЄСПЛ потрібно застосовувати не безумовно, а з урахуванням фактичних обставин справи, оскільки ЄСПЛ рекомендував оцінювати дії не тільки органів держави-відповідача, але і самого скаржника. Це пов`язано з тим, що певні випадки порушень, на які особа посилається як на підставу для застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції, можуть бути пов`язані з протиправною поведінкою самого набувача майна.

У сфері земельних правовідносин важливу роль відіграє конституційний принцип законності набуття та реалізації права власності на землю в поєднанні з додержанням засад правового порядку в Україні, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Станом на день розгляду даної справи по суті матеріалами справи підтверджується, що за ОСОБА_3 , який придбав дві земельні ділянки у ОСОБА_10 і в ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 зареєстроване право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8000 га кожна.

Проте позивач ОСОБА_1 не пред`явив будь-яких позовних вимог щодо незаконності набуття ОСОБА_3 , а також ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 права власності на дані земельні ділянки, на які в тому числі фактично претендує позивач.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним і скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 21.11.2018 року №2-15735/15-18-СГ, яким відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо надання в оренду земельної ділянки площею 16,0313 га в оренду на території Бортницької сільської ради Тульчинського району Вінницької області, з цільовим призначенням - для ведення фермерського господарства, оскільки дана земельна ділянка перебуває у власності громадян і позивач ОСОБА_1 не пред`явив будь-яких позовних вимог щодо незаконності набуття ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 права власності на дані земельні ділянки, тому позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання позивача від 12.03.2018 року про затвердження проекту землеустрою в частині земельної ділянки площею 16,0313 га кадастровий номер :01:002:0248 задоволенню також не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, за участю третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про визнання бездіяльності та дій незаконними, зобов`язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами та третіми особами до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: