Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проїзного документі, виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, який уточнила в судовому засіданні.

Вимоги мотивувала тим, що вона з 17.07.2004 р. по 05.01.2009р. перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, життям сина не цікавиться. Позивач має можливість повезти сина за кордон з метою оздоровлення, розширення кругозору, забезпечення його участі в конкурсах та фестивалях з танців, якими займається дитина. У зв`язку з тим, що відповідач не спілкується з ним та дитиною, позивач не має можливості взяти дозвіл на виїзд та в`їзд дітей за межі країни, тому просила суд надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3 за кордон, без згоди та супроводу матері разом з нею в період з 01.01.2020р. по 01.02.2021р.

У судовому засіданні позивач на позові наполягала, пояснила, що син ОСОБА_3 входить до складу танцювального гурту « Віста », які продовж 2020-2021 року мають намір приймати участь у фестивалях та конкурсах в Греції, Словаччині, Грузії, однак через відсутність дозволу з боку батька вимушені із сином відмовлятись від участі. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. З позовними вимогами згоден.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони року перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2004 року по 05.01.2009р (а.с.14).

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Рішенням Волноваського районного суду від 05.01.2009. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірваний (а.с.14).

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання№2176/09-16 від 24.10.2019р. ОСОБА_3 зареєстрований з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4,8).

З довідок Волноваського районного центру культури і дозвілля вбачається, що ОСОБА_3 займається у зразковому театрі танцю «Віста» з 2010 року (а.с.11). Протягом 2020-2021 року колектив планує брати участь у фестивалях-конкурсах за межами України, а саме в Грузії, Словаччині, Грузії (а.с.12).

Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

У відповідності до положень ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Згідно до п. 18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року (з змінами і доповненнями), за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 (із змінами і доповненнями), передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Пунктом 18 вищевказаних Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Разом з тим, дозвіл на тимчасові виїзди за кордон з дати набрання рішення законної сила у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 712/10623/17 (провадження № 14-244цс18) в якому Велика Палата відступила від правового висновку, згідно з яким пріоритетними в цій категорії справ є дотримання принципу рівності прав батьків щодо дитини. У вищевказаній постанові зроблено висновок, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а тимчасовий виїзд дитини за кордон (із визначенням конкретного періоду) у супроводі того з батьків, з ким визначено її місце проживання та який здійснює забезпечення дитині рівня життя, необхідного для всебічного розвитку, не може беззаперечно свідчити про позбавлення іншого з батьків дитини передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею. У такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність в одного з батьків права відмовити в наданні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон з іншим з батьків є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди. Тимчасовий виїзд за кордон у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення.

Крім того, рішенням у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13) Європейський суд з прав людини, установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Оскільки у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд їхнього сина за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють їх виїзд за межі України для тимчасового перебування для відпочинку, відвідування друзів, родичів, прийняття участі у конкурсах, керуючись інтересами дитини, з метою розширення кругозору та отримання вражень дитини від поїздки за кордон, суд доходить висновку про доцільність надання дозволу на виїзд ОСОБА_3 за кордон без згоди та супроводу батька, що буде відповідати інтересам дитини та не позбавить відповідача передбаченої законодавством можливості брати участь у його вихованні та спілкуванні з ним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-6,76-81,83,141,258-259,268,273,280-284,354-356 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виготовлення проїзного документі, виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька задовольнити.

Надати дозвіл на перетин державного кордону при виїзді з України та у зворотньому напрямку громадянином України, який не досяг 16-річного віку, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до наступних країн світу: Грецької республіки, Словацької республіки та Грузії в період з 01.01.2020 по 01.02.2021 року у супроводі його матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без згоди та супроводу батька дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надати дозвіл ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виготовляти в компетентних державних органах проїзні документи, а саме дитячий закордонний паспорт для виїзду за кордон сину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 до повноліття дитини без згоди батька дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Т.В. Безрук