Справа № 180/2170/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хомченко С.І.,

з секретарем судового засідання Назаренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до об`єднаної територіальної громади м. Марганець в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю. В обґрунтування заявлених вимог вказала, що ОСОБА_2 її чоловік, з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. 09.01.1998 року вона, її чоловік ОСОБА_2 та їхні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали у власність квартиру АДРЕСА_1 . Кожному належить по ј частині вказаної квартири.З 2012 року ОСОБА_2 переїхав жити до АДРЕСА_2 району АДРЕСА_3 , а з 2016 році був зареєстрований за вищевказаною адресою. У весь цей час вона з чоловіком проживала разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік помер. Після його смерті відкрилася спадщина на ј частину квартири. Діти після смерті батька із заявою про прийняття спадщини не звертались. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її донька ОСОБА_3 26.09.2019 року вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, оскільки вона пропустила строк подачі заяви для прийняття спадщини та не надано доказів про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Вважає, що після смерті ОСОБА_2 прийняла спадщину, оскільки проживала разом з ним. Просить суд встановити факт постійного проживання її ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 в будинку АДРЕСА_3 .

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просила заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача територіальної громади м.Марганець в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про власність на житло від 09.01.1998 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.12).

ОСОБА_2 , 1951 року народження помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 9).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 ОСОБА_2 , 1951 року народження зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , 1954 року народження, після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с.11).

Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як чоловіка та жінки в будинку АДРЕСА_3 з 2012 року та по момент смерті ОСОБА_2 підтверджується довідкою № 429 від 30.09.2019 року виданою виконкомом Марганецької міської ради Дніпропетровської області (а.с.24).

В судовому засіданні свідки: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтвердили факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 в період з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2ст. 3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

У п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем.

Ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України ).

Згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1,6 ст. 29 ЦК є житло, в якому фізична особа проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до ч.10 ст. 6 того ж Закону реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, № 7 "Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до п.3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Мінюстом від 22.02.2012 року № 296/5 (в редакції, яка діє з 08.12.2017 року) у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Аналіз наведених норм закону та судової практики свідчить про те, що суди можуть розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, при їх розгляді слід встановити чи було місце проживання позивача за зазначеною ним в позові адресою постійним, переважним чи тимчасовим, маючи при цьому на увазі, що, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивача за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якого відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , позивачка є спадкоємцем померлого першої черги за законом, оскільки є його дружиною, інші спадкоємці за законом заяви про прийняття спадщини після померлого не подавали, однак у видачі свідоцтва на право на спадщину після померлого чоловіка позивачці нотаріусом відмовлено у зв`язку з пропуском нею строку для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутністю у неї доказів постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак, як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 на час смерті її чоловіка ОСОБА_2 постійно проживала з останнім в будинку АДРЕСА_3 , що було пов`язано з ведення спільного господарства, і встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення, оскільки дає їй право на отримання спадщини після померлого чоловіка, тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 29,1216, 1220, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-80, 264-265, 268, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із ОСОБА_2 в період з 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 в будинку АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Марганецький міський суд Дніпропетровської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: С. І. Хомченко