Справа № 496/2191/19
Провадження № 2/496/260/20
27 січня 2020 рокуБіляївський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Буран В.М.,
секретаря - Дигуляр А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу їй належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному житловому будинку зареєстрований, але не проживає відповідач. Особистих речей ОСОБА_2 у вищезазначеному будинку не має, відповідач не проживає у в будинку з січня 2017 року, комунальні послуги не сплачує та не несе жодних витрат по утриманню житлового будинку. ОСОБА_2 не є співвласником нерухомого майна, тому позивач змушена звернутись до суду з відповідним позовом для вирішення вищевказаного питання.
Позивач у судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи (а.с. 23).
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, шляхом надіслання ухвал та судових повісток на зареєстроване місце проживання (перебування), будь-яких заяв від нього не надходило (а.с. 17, 22).
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , що підтверджується договором купівлі продажу від 14.11.2006 року (а.с. 8) про що зроблено запис № 189 в книзі 31-ж-189 про реєстрацію права власності (а.с. 10), та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3157257 від 14.11.2006 року (а.с. 9).
Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області № 2072 від 14.06.2019 року ОСОБА_1 дійсно є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5,7).
Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Великодальницької сільради Біляївського району Одеської області № 2130 від 19.06.2019 року, в житловому будинку належному ОСОБА_1 зареєстрований гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , але за даною адресою він не проживає з січня місяця 2017 року та по теперішній час (а.с. 4).
На підтвердження цього складено та підписаного депутатом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області та сусідами ОСОБА_1 акт від 18.06.2019 року про те, що з січня 2017 року в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 7 ОСОБА_2 не проживає. В будинку проживає власниця ОСОБА_1 із своїм чоловіком (а.с. 6).
Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.
Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст. 391,396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.
Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.
Згідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами ; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
У відповідності ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки факт не проживання відповідача в житловому будинку доведено належними і допустимими доказами.
У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином слід стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 10, 76, 259, 264-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, ч. 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя Буран В.М.