РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Порощука П.П.,

при секретарі Маліщук Н.А.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Енера Вінниця» про порушення закону України «Про захист прав споживачів»,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Енера Вінниця» про порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживачів». В позовній заяві вказав, що позов подає на підставі ч.5 ,ч.6 ст. 28 ЦПК України, іншого позову не подавав, досудове врегульовання не було, витрати 1 грн. Зазначив, обставина - 13.12.2019 року ухвалою Жмеринського суду було відкрито провадження до цього відповідача. Всупереч вимогам п.7.11 гр.VII «Правил роздрібного ринку електроенергії» затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. №312, відповідач знаючи, що в суді розглядається їх спір незаконно припинив йому електропостачання. Позивач обґрунтував суму шкоди - неможливість життя в будинку без електропостачання зимою, сума визначена самим відповідачем в листі-вимозі. Позивач просив розгляд справи провести в спрощеному провадженні з викликом сторін, на підставі його клопотання звільнити його від сплати судового збору, визнати відсутність будь-якого договору про постачання електроенергії від 01.01.2019 року №20360553 між споживачем та відповідачем. Визнати незаконним припинення електропостачання споживачу з 03.02.20 р., стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 30000 грн., недовідпущеної електроенергії позивачу згідно листа вимоги відповідача.

Ухвалою суду від 13.03.2020 року по даній справі було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.06.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, мотивуючи тим, що будь - якого договору з відповідачем не заключав, тому вважає дії відповідача законними та такими, що не відповідають вимогами чинного законодавства. Просив позов задовольнити.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 не з`явився, попередньо надавши до суду заяву в якій просив розгляд справи провести по суті без його участі за наявними в матеріалах документах, в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі. 28.04.2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач заявлені позовні вимоги не визнав, вваж є їх безпідставними та й необґрунтованими. Зазначив, що здійснивши фактичне споживання електричної енергії та здійснивши оплату виставлених рахунків, позивач ОСОБА_1 приєднався до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів) за особовим №20360553 на підставі ст.ст.633,634,641,642 ЦК України. Зазначив, що підстав для неприпинення електропостачання споживача на підставі п.7.11 ПРРЕЕ, наразі немає. Вказав, що позивачем не надано жодного доказу, щодо порушення, невизнання або оспорювання його прав, свобод та інтересів, посягання на фізичні страждання, незаконні, протиправні дії щодо особи, членів його сім`ї чи близьких родичів, душевних стражданнях тощо. Позивачем не надано жодного розрахунку, документа, який свідчить про розмір завданої моральної шкоди.

Згідно ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини гарантує кожній особі право на справедливий суд.

Відповідно до ч.1 ст.1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч.1 ст.628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст.627 ЦК України з урахуванням положень ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.ч.1 та 2 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Згідно ч.4 ст.63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

Пункт 7 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», що затверджені постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, встановлює, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Відповідно п.4 ч.1 ст.57 Закону України «Про ринок електричної енергії» електропостачальники мають право: 4) звертатися до оператора системи передачі або оператора системи розподілу щодо відключення електроживлення споживача у випадках, визначених правилами роздрібного ринку, крім випадків постачання вразливим споживачам.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За загальними правилами ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 3.Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст.ст. 4,22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно загальних правил визначених ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, для настання відповідальності за вказаними нормами, необхідно наявність вини особи, яка її завдала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.5 Постанови №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (з наступними змінами та доповненнями) обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем була надана копія попередження позивача про припинення (обмеження) постачання електричної енергії за заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію №15 - 4268 від 20.01.2020 року, в якій зазначено, що за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №20360553 від 01.01.2019 р. по о/р 20360553 станом на 20.01.2020 р. за спожиту електричну енергію не погашена сума заборгованості 7934,16 грн., яка виникла за період 10.2019-11.2019 нараховано за період 8183,16 грн., оплачено за період 249 грн.(а.с.2). Також було дано копію листа вимогу №373/2020 відповідача про досудове врегулювання спору та про сплату позивачем заборгованість зі сплати спожитої електричної енергії в розмірі 21965,76 грн.(а.с.4). Згідно копії акту про обстеження матеріально-побутових умов проживання по АДРЕСА_1 від 10.01.2020 року, ОСОБА_1 - 70 років пенсіонер, житловий будинок, господарські споруди знаходяться в задовільному стану в господарстві худоба та птиця відсутня. Джерелом існування є пенсія, про що складено даний акт (а.с.7). Згідно копії довідки Жмеринського міськрайонного відділу ДВС від 27.01.2020 року, за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 із доходу ОСОБА_1 по зведеному виконавчому провадженню про стягнення боргів на користь стягувача стягнено в січні 300,43 грн., лютому 300,43 грн., березня 300,43 грн., квітня 300,43 грн., травні 300,43 грн., червні 300,43 грн., липня 313,83 грн., серпні 313,83 грн., вересні 313,83 грн., жовтні 313,83 грн., листопаді 312,21 грн., грудні 328,63 грн. (а.с.8). Згідно копії довідки від 11.12.2019 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ГУПФ України у Вінницькій області та отримує пенсію за віком в 2019 році в січні 1074,04 грн., лютому 1074,04 грн., березні 1049,14 грн., квітні 1339,28 грн., травні 1339,28 грн., червні 1339,28 грн., липні 1049,14 грн., серпні 1049,14 грн., вересні 1049,14 грн., жовтні 1023,94 грн., листопаді 1023,94 грн., грудні 1023,94 грн. (а.с.9). За копією довідки Жмеринської ОДПІ ГУ ДФС у Вінницької області за період з 01.01.2017 р. по 01.01.2020 р. інформації про доходи ф/о ОСОБА_1 в ЦБД ДРФО немає (а.с.10). За копією ухвали Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 13.12.2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Вінницяобленерго» - Шаргородські електромережі структурна одиниця «Жмеринська дільниця» та до ТОВ «Енера Вінниця» про порушення відповідачами закону України «Про захист прав споживачів» (а.с.11).

На підтвердження невизнання заявлених позовних вимог викладених у відзиві на позовну заяву, відповідачем було надано копію постанови НКРЕКП від 14.06.2018 року № 429 (а.с.31-33), копію договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів) (а.с.34-43), копію заяви приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с.44-45), копію комерційної пропозиції №2.1.1.2 для побутових споживачів, які відносяться до сегменту ринку, обов`язки постачання якому покладені на постачальника універсальної послуги (а.с.46-47), копію детальної довідки споживача станом на 23.04.2020 року (а.с.48), копію довідки про споживання за період з 01.2019 по 04.2020 ПІБ власника ОСОБА_1 борг станом на 01.04.2020 року становить 29648,64 грн. (а.с.49-50), копію постанови НКРЕКП від 26.02.2015 року №220 (а.с.51-52), копію тарифів на електроенергію, що відпускаються населенню з 01.03.2017 року (а.с.53-54), копію статуту ТОВ «ЕнераВінниця» (а.с.55-59), копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.60-65).

Дослідивши докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.12 і 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст.76,77,79 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч.1ст.64 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Суд не приймає надані позивачем докази, оскільки вони не підтверджують заявлених ним вимог.

Позивачем в судовому засіданні не доведено обґрунтування підставності власних позовних вимог, не надано доказів на підтвердження вказаних ним обставин, не доведено вина та протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача та вини останнього в її заподіянні, у зв`язку з чим в позові слід відмовити.

Відповідно до ст.ст. 1, 11, 15, 16, 19, 23, 626 - 628, 637, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 64, 76, 77, 79, 81, 263 - 265, 273, 280 -282, 354 ЦПК України, п.5 Постанови №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з змінами та доповненнями), ст. 57, 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» , ст.ст. 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Енера Вінниця» про порушення закону України «Про захист прав споживачів» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде проголошений 17.07.2020 року о 15.30 год.

Суддя Порощук П.П.