Справа № 401/972/19
Провадження № 2/401/36/20
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

22 липня 2020 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Андріянова С.М.

за участю секретаря судового засідання - Федоренко О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача №1 ОСОБА_3

відповідача №2 ОСОБА_4

представника відповідачів №№1, 2 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСЕСВІТ" в особі директора Космач Петра Миколайовича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

12 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ТОВ "ВСЕСВІТ" в особі директора Космач Петра Миколайовича про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 222863 грн. 90 коп., моральної шкоди в сумі 100000 грн. 00 коп. та понесені ним витрати на оплату послуг експертів, банківських послуг, на придбання пального, на оплату послуг адвоката та судового збору.

В обґрунтуванні позову посилається на те, що йому, як фізичний особі, на праві власності належить нежитлове приміщення (частина підвального приміщення) в будинку АДРЕСА_1 . Частина нежитлового приміщення на першому поверсі даного будинку площею 256.65 кв.м., яка розташована над приміщенням позивача, є власністю ТОВ «ВСЕСВІТ», якою на правах оренди користується відповідач №1 ОСОБА_3 для здійснення підприємницької діяльності у сфері торгівлі, а саме в ньому розташований магазин побутової техніки. Разом з дружиною в цьому приміщенні працює її чоловік відповідач №2 ОСОБА_4 . У березні 2018 року та листопаді 2018 року належні йому нежитлові приміщення було двічі затоплене з вини відповідачів №1, 2 та відповідача №3 ТОВ «ВСЕСВІТ», яке у відповідності до видів своєї діяльності здає у оренду власні приміщення. На підставі викладеного вважає, що внаслідок затоплення йому було заподіяно матеріальну шкоду в сумі 222863 грн. 90 коп. та моральну шкоду в сумі 100000 грн. 00 коп., яку він просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Ухвалою від 03 квітня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, за участю сторін, надано відповідачам строк для подання відзиву.

23 квітня 2019 року до суду від представника відповідачів №1,2 адвоката Гармаш А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтуванні відзиву зазначив, що відповідач ОСОБА_4 не має жодного юридичного відношення до приміщення, яке розташоване по АДРЕСА_1 , оскільки вказане приміщення орендує в якості ФОП, його дружина - ОСОБА_3 , де здійснює підприємницьку діяльність, в чому їй ОСОБА_4 допомагає їй на правах чоловіка. Крім того, зазначив про відсутність належних доказів того, що стало причиною залиття приміщення позивача, та про необґрунтованість суми матеріальної та моральної шкоди.

26 квітня 2019 року до суду від представника відповідача №3 ТОВ «Всесвіт» - директора Космач П.М. надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві посилається на те, що позовні вимоги до ТОВ «Всесвіт» є необґрунтованими, оскільки відсутні будь-які докази на підтвердження вини ТОВ «Всесвіт» у затопленні приміщення позивача.

Ухвалою від 12 червня 2019 року здійснено перехід судового розгляду цивільної справи зі спрощеного позовного провадження на загальне позовне провадження, замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 18 липня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

20 січня 2020 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог в частині суми матеріальної шкоди. Просить стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду в сумі 181696 грн. 90 коп.

Позивач ОСОБА_1 , під час судового розгляду справи пояснив, що нежитлове приміщення в будинку АДРЕСА_1 , яке було двічі затоплено, належить йому на праві приватної власності, на підставі договору дарування приміщення від 03 березня 2009 року та договору дарування частки вбудованого приміщення від 29 липня 2013 року. Він є приватним підприємцем. Вказане приміщення використовується ним виключно для здійснення підприємницької діяльності, оскільки там розташований його магазин «Квадро», де і зберігався товар, який був пошкоджений внаслідок затоплення. На момент затоплення, у приміщенні магазину, виключно був товар призначений для реалізації. Документи на ремонт приміщення всі оформлені, як на ФОП. На сьогоднішній день частина затопленого товару продано, в зв`язку з чим і зменшено суму матеріальних збитків.

Відповідачі №№1, 2 та їх представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та пояснили, що вони обоє є подружжям та приватними підприємцями. ОСОБА_3 , на підставі договору оренди торгівельної площі (магазину) від 26 грудня 2017 року у ТОВ «Всесвіт» орендує приміщення без торговельного обладнання загальною площею 256,65 кв.м. де розміщено магазин «Мелодія», який знаходиться над магазином «Квадро», що належить позивачу. В їх магазині проблем з водопостачанням та водовідведенням не було і немає, тому своєї вини у затопленні магазину позивача не вбачають. Проте, до звернення з позовом до суду, вони намагалися мирним шляхом вирішити виниклий спір, який закінчився спричиненням ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, внаслідок дій позивача.

Представник співвідповідача №3 ОСОБА_6 під час надання пояснень суду, позовні вимоги не визнав, пояснив, що затоплення магазину позивача відбулося не з вини ТОВ «Всесвіт», інженерне обладнання водопроводу та сантехнічного обладнання товариства знаходиться в доброму стані. ТОВ «Всесвіт» є товариством, яке надає в оренду приміщення для здійснення роздрібної торгівлі орендарями.

Після пояснень сторін у справі та їх представників, в судовому засіданні за ініціативою суду було поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі, у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Позивач та його представник в судовому засіданні заперечували щодо закриття провадження у справі.

Співвідповідачі №№1, 2 та їх представник віднесли дане питання на розсуд суду.

Представник співвідповідача №3 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлове приміщення (частина підвального приміщення) в будинку АДРЕСА_1 .

У березні 2018 року та листопаді 2018 року нежитлове приміщення позивача, яке належить йому на праві власності, було двічі затоплене.

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець з 1996 року та здійснює діяльність із роздрібної торгівлі килимовими виробами, побутовими електротоварами у магазині «Квадро», який знаходиться у вказаному нежитловому приміщенні, тобто використовується ним виключно для здійснення підприємницької діяльності. На момент затоплення у вказаному приміщенні знаходився виключно товар, який підлягав реалізації, особисті його речі у приміщенні магазину були відсутні.

Частина нежитлового приміщення на першому поверсі даного будинку, яка розташована над приміщенням позивача, та з якого на його думку було здійснено затоплення належного йому приміщення, є власністю ТОВ «ВСЕСВІТ». Вказаним приміщенням на правах оренди користується відповідач №1 ОСОБА_3 , яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, для здійснення підприємницької діяльності у сфері торгівлі, а саме, в ньому розташований магазин побутової техніки «Мелодія». Разом з нею в цьому приміщенні працює її чоловік відповідач №2 ОСОБА_4 , який допомагає їй з реалізацією товарів, та також є фізичною особою-підприємцем.

Таким чином, всі сторони у справі є суб`єктами господарювання та між ними виник спір щодо відшкодування заподіяної позивачу матеріальної та моральної шкоди, безпосередньо як суб`єкту господарської діяльності.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з п.14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року, спір фізичної особи, яка має статус підприємницької діяльності у цивільно-правових, житлових чи інших правовідносинах, що не має ознак господарського та не пов`язаний з господарською діяльністю підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст.ст.1, 3 Господарського кодексу України, цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно п.3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по - перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по - друге, спору про право, що виникає з відповідних правовідносин.

Відповідно до п.15 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Відповідно до ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, враховуючи те, що позивач, як власник нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення (частина підвального приміщення) в будинку АДРЕСА_1 , використовує його для здійснення господарської діяльності та зареєстрований як фізична особа-підприємець, тобто має статус суб`єкта підприємницької діяльності, та відсутні докази заподіяння шкоди його особистому майну, як фізичної особи, та використання його особистого майна у здійсненні господарської діяльності, суд вважає, що це зумовлює наслідки у вигляді зміни юрисдикційності такої справи та відповідно закриття провадження у справі, тому що у цьому спорі з іншими суб`єктами господарювання позивач виступає як суб`єкт підприємницької діяльності, а не як фізична особа власник нерухомого майна.

Зазначене узгоджується із висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №920/50/19 (провадження №12-129гс19).

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку в порядку цивільного судочинства, та підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Позивач при зверненні з даним позовом до суду не сплачував судовий збір, оскільки ухвалою суду від 03 квітня 2019 року йому було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. Станом на 22 липня 2020 року доказів на підтвердження понесених судових витрат у справі сторони не надали, у зв`язку з чим, судові витрати у справі необхідно віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.255, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСЕСВІТ" в особі директора Космач Петра Миколайовича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, в зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати у справі віднести за рахунок держави.

Повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

У відповідності до ч.1 ст.256 ЦПК України, роз`яснити позивачеві, що розгляд справи відноситься до юрисдикції господарського суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області С.М. Андріянова