Дата документу 30.01.2020 Справа № 336/4259/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4259/19
Провадження №22-ц/807/220/20
Головуючий в 1-й інстанції Дацюк О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року, ухвалене в м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 30 вересня 2019 року) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , вказавши, що при перевірці дотримання порядку користування електричною енергією 30.11.2018 року в будинку АДРЕСА_1 було виявлено порушення Правил користування електричною енергією, та складено акт про порушення, внаслідок чого нарахована сума збитків у розмірі 26228,16 гривень. З урахуванням часткового погашення заборгованості позивач просив стягнути з відповідачів солідарно 23500,00 грн. та вирішивши питання щодо судових витрат.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості необлікованої електричної енергії залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами, відповідачами у справі частково погашено вартість необлікованої електричної енергії, яка розрахована відповідно до складеного акту, що вказує на визнання відповідачами боргу, а помилка в зазначенні вулиці, яка утворилась внаслідок невірного перекладу не може бути підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок зроблено правильний висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, а апеляційна скарга зводиться до переоцінки досліджених доказів та не містить нормативно-правового обґрунтування.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2020 року це 210 200 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102,00 грн. (2102,00 грн. Х 100 = 210 200 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.11.2018 року рейдовою бригадою ПАТ «Запоріжжяобленерго» складено акт про порушення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 правил користування електричною енергією, а саме було виявлено самовільне підключення електропроводки до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, підключення частини будинку поза засобом обліку.

13.12.2018 року комісією з розгляду актів розглянуто акт та прийняте рішення про затвердження обсягу необлікованої електроенергії на суму 26228,16 гривень.

25.07.2019 року НКРЕ на адресу ОСОБА_2 та ПАТ «Запоріжжяобленерго» направлено лист, в якому вказано, що ПАТ «Запоріжжяобленерго» має здійснити перерахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії за період з дня останнього контрольного огляду засобу обліку по 30.11.2018 року.

Відомості про виконання чи невиконання ПАТ «Запоріжжяобленерго» вказівки НКРЕКП суду не надані.

Відповідно до відомостей Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 1987 та 1985 року відповідно зареєстровані проживаючими за адресою: АДРЕСА_2 .

З наявних у справі документів вбачається, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровані проживаючими за іншою адресою ніж та, за якою надавались послуги з електропостачання. Позивачем не надано доказів того, що ОСОБА_2 або ОСОБА_1 є власниками будинку АДРЕСА_1 . При цьому у м. АДРЕСА_2 взагалі відсутня АДРЕСА_1 натомість як АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які вказані як підстави звернення з позовом, а саме, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є побутовими споживачами послуг з електропостачання за адресою: АДРЕСА_1 , що саме ними були допущено самовільне підключення електропроводки за вказаною адресою, а рівно і те, що нарахування вартості необлікованої електроенергії здійснено у відповідності до положень чинного законодавства.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду повністю погодитись не може, виходячи з наступного.

З 26.06.2018 року набрали чинності Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 р. № 312 (за текстом ПРРЕЕ).

Згідно з п. 1.1.1 ПРРЕЕ, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є, зокрема, електропостачальник, оператор системи передачі, оператор системи розподілу, споживачі. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Згідно з п. 2.1.2 ПРРЕЕ не допускається розподіл (передача) електричної енергії до точки розподілу електроустановки споживача за відсутності діючого договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії з таким споживачем. Згідно з п. 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного Кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Відповідно до п. 2.1.6 ПРРЕЕ у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії споживач не має права використовувати електричну енергію із системи розподілу та має подати оператору системи розподілу письмову заяву про припинення розподілу електричної енергії на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтвердження споживання електричної енергії.

Відповідачі повідомлення про незгоду приєднуватися до умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії до ПАТ «Запоріжжяобленерго» не надсилали, використовують електричну енергію, здійснюють її оплату, на день проведення рейдовою бригадою технічної перевірки електромережа споживача знаходилася під напругою, в будинку було освітлення, що підтверджує факт приєднання спожива до умов публічного договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розміщено на офіційному сайті ПАТ «Запоріжжяобленерго» і є у загальному доступі.

В силу ч.1 п. 8.2.5 ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач отримує електричну енергію, порушень цих Правил у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності, споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущеного порушення (ч. 2 п. 8.2.5 ПРРЕЕ).

30.11.2018 р. під час проведення рейдовою бригадою ПАТ «Запоріжжяобенерго» технічної перевірки електромереж споживача виявлено факт порушення споживачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ПРРЕЕ, а саме, самовільне підключення електропроводки до електричної мережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку, підключення частини будинку поза засобом обліку. Точки самовільного підключення фазного проводу знаходяться на ввідному «F» проводі, приховано у коробці, нульовий провід підключено на відхідний клемі дооблікового «N» запобіжника. Виявлений факт зафіксовано в акті про порушення № 00143224 від 30.11.2018 р.

Посилання відповідачів на те, що в акті про порушення (а.с.5) дата його складання була відсутня, а потім проставлена позивачем при подачі позову до суду є неспроможними, оскільки самі відповідачі не спростовували, як сам факт перевірки за адресою АДРЕСА_1 , їх проживання за зазначеною адресою так і дату, його складання. Окрім цього з листа відповідачки ОСОБА_2 , який був направлений на адресу Запорізького апеляційного суджу на ім`я головуючого у справі, вона сама зазначила, що саме 30 листопада 2018 року була проведена перевірка рейдовою бригадою та при ній складено вказаний акт.

13.12.2018 р. на засідання комісії з розгляду актів про порушення з`явилась відповідач ОСОБА_2 , у її присутності комісія розглянувши акт про порушення заслухавши споживача.

Розрахунок суми вартості необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ електричної енергії виконано відповідно до п. 1.2 Методики визначення обсягу та вартості електричної не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ України від 04.05.2006 р. № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 р. за № 782/12656, ця Методика застосовується постачальником електричної енергії за регулювальним тарифом при визначенні обсягу та вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Згідно з п. 3.1. Методики, ця Методика застосовується на підставі акта про рушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН, які призвели до змін показів приладу обліку, зокрема, самовільного підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача (власника мереж) з порушенням схеми обліку (підпункт 5 п. 3.1 Методики).

Положеннями пункту 3.3 Методики встановлено, що розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється, зокрема: за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за кількістю днів; якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники оператора системи під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення; у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника (оператора системи) - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Відповідно до Протоколу від 13.12.2018 № 822 засідання комісії з розгляду Акта комісією прийнято рішення провести нарахування за період з 30.11.2017 до 29.11.2018 за формулою 2.7 Методики з урахуванням сили струму 27 А (для мідного проводу перерізом 2,5 мм2). Сума нарахувань становить 26 228,16 гривень.

Разом з тим, підпунктом 21 пункту 5.1.2 глави 5.1 розділу V ПРРЕЕ визначено, що оператор системи зобов`язаний проводити не рідше одного разу на 6 місяців контрольний огляд засобів комерційного обліку споживачів відповідно до затверджених графіків.

Положеннями пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу І ПРРЕЕ визначено, що контрольний огляд засобу комерційного обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу комерційного обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, індикаторів, зняття показів засобів комерційного обліку (у разі виконання функцій постачальника послуг комерційного обліку), а також з метою виявлення самовільних підключень без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів.

Враховуючи інформацію, зазначену в Акті, а саме, що самовільне підключення нульового проводу було здійснено до дооблікового комутаційного апарату (запобіжника), представники оператора системи розподілу мали можливість виявити це підключення під час проведення контрольного огляду засобу обліку, а тому розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії на підставі Акта мав здійснюватись за період, визначений відповідно до вимог абзацу третього підпункту «а» п.3.3 Методики, а саме з дня останнього контрольного огляду засобу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Таким чинок колегія суддів вважає, що оскільки за поясненнями самих представників позивача, частина проводів самовільного підключення була виявлена візуально без використання спеціальних технічних засобів, то вказане порушення повинно було бути виявлено під час контрольного огляду приладу обліку.

Оскільки матеріали справи не містять даних, коли саме проводився, до складання акту про порушення, контрольний огляд приладу обліку, а не звичайне зняття показів з приладу обліку, то розрахунок вартості необліковної електричної енергії повинен бути проведений за останні 6 місяців.

Так, за 12 місяців обраховано вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 26228,16 грн., тому вартість необлікованої електричної енергії за 6 місяців складає половину вказаної суми 13114,08 грн., а за вирахуванням суми вже сплаченої відповідачами на погашення заборгованості, про, що позивач зазначив в апеляційній скарзі, в загальному обсязі 2778,16 грн. (1228,16 грн.+1500,00 грн.), сума що підлягає стягненню солідарному стягненню з відповідачів складає 10385,92 грн.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення вимог позивача та стягнення солідарно з відповідачів вартості необлікованої внаслідок порушення споживачем ПРРЕЕ електричної енергії у сумі 10385,92 грн. (26228,16 грн./2=13114,08 грн.-2778,16 грн. =10335,92 грн.).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. В зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог та вимог апеляційної скарги, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідачів за подання позовної заяви складає 849,10 грн., а за подання апеляційної скарги 1273,62 грн.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

У зв`язку з викладеним, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду змінити в частині розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача та розміру судових витрат.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30 вересня 2019 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії задовольнити частково.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж вартість необлікованої електричної енергії у сумі 10385,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги 1061,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги 1061,36 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 30 січня 2020 року.

Судді: С.В. Кухар

О.В. Крилова

О.З. Поляков