Справа № 502/1732/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

за наявними у справі матеріалами

цивільну справу за позовом

Комунального підприємства «Житловий сервіс»

до

ОСОБА_1 та ОСОБА_2

про

стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач, КП «Житловий сервіс» звернулось 29.08.2019 р. до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. В позовній заяві представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 на яку у комунальному підприємстві «Житловий сервіс» оформлено особовий рахунок № НОМЕР_1 . Договір про послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та КП «Житловий сервіс» не укладено з причини їх ухилення від вступу у договірні відносини з КП «Житловий сервіс». Однак, не дивлячись на відсутність договору з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як власникам квартири АДРЕСА_2 надавався весь перелік послуг, визначених у рішенні Виконавчого комітету Кілійської міської ради від 30.05.2017 р. № 121 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у м. Кілія по житловому фонду, який знаходиться на обслуговуванні комунального підприємства «Житловий сервіс». На протязі 2016-2019 років претензій на незадовільне надання послуг до КП «Житловий сервіс» послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надходило. Станом на 01.10.2019 року, заборгованість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед КП «Житловий сервіс» становить - 6679,44 грн. та відповідальність за порушення грошового зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України складає 3 % - 581 грн. Комунальне підприємство «Житловий сервіс» зверталося до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з претензією про сплату заборгованості, однак законні вимоги КП «Житловий сервіс» було проігноровано. Правовідносини, які виникли між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та КП «Житловий сервіс» мають характер зобов`язальних правовідносин.

Ухвалою судді від 23 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.

Відповідачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали заяву, в якій вказали, що дійсно ОСОБА_1 з 18.06.2002р. є власником квартири АДРЕСА_2 , яка належить йому на праві приватної власності на підставі нотаріально посвідченого договору у встановленому законодавством порядку. На протязі всіх цих років вони жодного разу не звертались за будь-якою послугою до КП «Жилсервіс», буд-яких договорів не укладали та самостійно вирішували проблеми прибирання та освітлення під`їздів та прибудинкової території. Всі ці факти підтверджуються самим позивачем, який у своїй позовній заяві зазначає, що окрім заведеного особового рахунку на зазначену квартиру в нього немає жодних документів, які б підтверджували виконання ним будь-яких функцій, у т.ч. заяв з цього приводу, окрім розрахунку вартості послуг. Позивачем не надано жодного письмового доказу того, що між ними та КП «Жилсервіс» виникли забов`язальні правовідносини. До позовної заяви не додано жодного договору складеного між сторонами, або жодного документу який би свідчив про намагання позивачем укласти такий договір, або ухилення від вступу в договірні правовідносини з позивачем. Як вбачається з наданої виписки з особового рахунку сума боргу становить 6207,80 грн. до яких позивач плюсує 3% які обраховує як і всі його послуги, і замість 186,23 грн., в нього складається 617,34 грн. Позивачі просять застосувати до позовної заяви позовну давність. Таким чином вартість позову зменшується до періоду заборгованості з вересня 2016 року до вересня 2019 р., враховуючи те, що позовна заява подана 29.08.2019р., а саме: - з вересня по грудень 2016р. : 39,50 х 4 = 158,0 грн.; - з січня по грудень 2017р.: 39,50 х 5 + 63,56 + 70,98 х 6 = 686,94 грн.; - з січня по грудень 2018р. : 70,98 х 11 + 117,91 = 898,69 грн.; - з січня по серпень 2019 р. : 117,91 х 8 = 943,28 грн. Всього : 158 + 686,94 + 898,69 + 943,28 = 2686,91 грн. Діючим законодавством встановлено розмір пені за несплату комунальних платежів в розмірі 0,1% : 2686,91 + 2,69 = 2689,6 грн. Саме таку суму вони запропонували сплатити позивачу виходячи з міркувань елементарної доброзичливості з огляду на намагання КП в останні роки проводити деяку роботу, про що вони неодноразово наголошували як на особистих зустрічах з директором КП ОСОБА_3 так і у письмовій формі. Так, 29.01.2019 р. вони у письмовій формі запропонували директору КП «Жилсервіс» укласти мирову угоду про те, що вони оплачують послуги КП за 3 /три/ останні роки та будь-якої відповіді від КП «Жилсервіс» не отримали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З досліджених доказів суд встановив наступні фактичні обставини:

З виписки з особового рахунку № НОМЕР_2 , заборгованість ОСОБА_1 , за адресаю: АДРЕСА_1 станом на 01.10.2019 р. складає 6679,44 грн.

З розрахунку відповідальності за порушення грошового зобов`язання в порядку ст. 625 ЦК України вбачається заборгованість ОСОБА_1 у розмірі 3% - 617,34 грн.

Рішенням виконавчого комітету Кілійської міської ради від 30.05.2017 р. № 121 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у м. Кілія по житловому фонду, який знаходиться на обслуговуванні комунального підприємства «Житловий сервіс»»: 1) Визначено та затверджено перелік послуг з, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, мінімально необхідних для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій. 2) Встановлено тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у місті Кілія по житловому фонду, який знаходиться на обслуговуванні комунального підприємства «Житловий сервіс», по кожному будинку окремо, залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій. 3)Доручено здійснювати нарахування сум оплати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у залежності від їх фактичного надання

При ухваленні рішення судом застосовано наступні норми права:

Як зазначено в п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, серед іншого, договори та інші правочини.

Згідно ст. 526 ЦК України та частини 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином та в строк встановлений договором.

За правилами ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.26 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.

Відповідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За правилами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з позовної заяви позивач звернувся до суду 29.08.2019 року, таким чином, беручи до уваги відзив відповідачів про застосування позовної давності, враховуючи положення ст. 257 ЦК України, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягає стягнення заборгованості за 3 роки до звернення до суду та до моменту повного погашення заборгованості, тобто за період з вересня 2016 року по серпень 2019 року, що становить 2686,91 гривень, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення 3% річних за прострочення сплати комунальних платежів, суд зазначає, що за несвоєчасність здійснення платежів за житлово комунальні послуги передбачена відповідальність ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», таким чином в даних правовідносинах не застосовуються норми ст. 625 ЦК України.

Зважаючи на те, що несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживачами регулюються саме ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», за яким має місце бути наявність договору, та враховуючи той факт, що між сторонами не укладено договору про надання житлово комунальних послуг, вимоги, щодо стягнення відсотків за порушення грошового зобов`язання підлягають відмові.

Вимоги, щодо стягнення заборгованості за несплату житлово-комунальних послуг та сплату 3% річних за прострочення сплати комунальних платежів разом відносно ОСОБА_2 , підлягають відмові в зв`язку з тим, що позивачем не надано жодних доказів, що остання є власником житлового приміщення, розташованого в АДРЕСА_1 .

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони по справі, як на підстави своїх вимог, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в частковому обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду КП «Житловий сервіс» було сплачено 1921 гривні судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 715 від 13.08.2019 року. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених вимог, а саме в розмірі 711 гривні.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК, ст. ст. 526, 625 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов комунального підприємства «Житловий сервіс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Житловий сервіс» /Одеська область, Кілійський район, м. Кілія вул. Суворова, 104, /, 2686,91 гривень заборгованості та 711 гривень судових витрат, всього 3 397, 91 гривень.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за несплату житлово-комунальних послуг відмовити через застосування строків позовної давності та необґрунтованість.

В частині вимог про стягнення заборгованості за несплату житлово-комунальних послуг та сплату 3% річних за прострочення грошового зобов`язання відносно ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников