КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4408/15-ц
Провадження № 8/488/1/20 р.
УХВАЛА

Іменем України

21.01.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.

за участю секретаря судового засідання Іванової Ю.В.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 ,

позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду заяву Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.03.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де третьою особою виступає Виконавчий комітет Миколаївської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

22.05.2019 року представник Виконавчого комітету Миколаївської міської ради Васильєва В.П. звернулась до Корабельного районного суду м. Миколаєва із заявою про перегляд заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва, ухваленого 16.03.2016 року по справі № 488/4408/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де третьою особою виступав Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, яким було визнано за ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_1 , в якій просить суд скасувати зазначене заочне рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог.

22.05.2019 року визначено суддю, для розгляду справи у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18.03.2004 № 1618 ІV (у редакції Закону № 2147 VIII від 03.10.2017 року) та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27.05.2019 року зазначену заяву було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків. До канцелярії Корабельного районного суду м. Миколаєва від представника заявника ОСОБА_5 11.06.2019 року надійшла заява у якій були усунені недоліки зазначеної заяви.

Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 18.06.2019 року було відкрито провадження за заявою Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про перегляд зазначеного заочного рішення за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування зазначеної заяви, представник заявника ОСОБА_5 , посилається на наступне.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.03.2016 по справі № 488/4408/15-ц, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участю третьої особи Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання права користування житловим приміщення, було задоволено - визнано за ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Зі штампу канцелярії Виконавчого комітету Миколаївської міської ради на супровідному листі до заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.03.2016 року по справі №488/4408/15-ц вбачається, що заочне рішення виконавчим комітетом Миколаївської міської ради отримано 19.04.2019 року за вх. №5376/02.02.01-06/14/19.

Зазначає, що 11.05.2019 року посадовими особами виконавчого комітету Миколаївської міської ради було зроблено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна про право власності на квартиру АДРЕСА_2 та відповідно до Витягу з реєстрів було встановлено, що за квартирою АДРЕСА_2 зареєстровано право спільної часткової власності по 1/3 частці за ОСОБА_6 . ОСОБА_7 та ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу №3103 від 01.06.2005 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу. Яковлевою Н.П.

Відповідно до копії свідоцтва про народження батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .

Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 04.07.2014 року серія НОМЕР_1 , виданим Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_8 04.07.2014 року та змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».

Зазначає, що з 09.06.2005 року позивач ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 і лише після винесення рішення Корабельного районного суду від 16.03.2016 року по справі № 488/4408/15-ц 06.07.2016 року знялась з попереднього місця реєстрації і зареєструвалась в кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується копіями паспорту позивача.

На підставі зазначеного вважає, що викладене спростовує факт проживання позивача з ОСОБА_4 в спірній комунальній квартирі та зазначені обставини є нововиявленими виходячи із наступного.

Інформація зазначена у Витягу ставить під сумнів ствердження позивача стосовно того, що вона разом із матір`ю проживала у ОСОБА_10 з 1993 року, виходячи з того, що позивач була зареєстрована з 09.06.2005 року в квартирі АДРЕСА_2 , яка, як було виявлено, належала її родині на праві спільної часткової власності, запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно було внесено 03.06.2005 року, отже він існував на час розгляду справи, та оскільки позивачем інформацію щодо квартири АДРЕСА_2 не було надано, а виконавчим комітетом Миколаївської міської ради таку інформацію було виявлено лише 11.05.2019 року вказані обставини не були встановлені судом під час розгляду справи по суті.

Посилаючись на зазначене, просить суд задовольнити заяву про перегляд заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.03.2016 року по справі №488/4408/15-ц за нововиявленими обставинами, скасувати заочне рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.03.2016 року по справі №488/4408/15-ц та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участю третьої особи Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням відмовити.

У судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_1 , доводи заяви підтримала та просила її задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що у квартирі АДРЕСА_1 фактично проживала з 1993 року з матір`ю ОСОБА_3 та вітчимом ОСОБА_4 .

Крім того, підтвердила факт того, що їй дійсно належить 1/3 частка квартири АДРЕСА_2 , однак вона в ній ніколи не проживала, а була лише тільки зареєстрована за цією адресою з 09.06.2005 року по 06.07.2016 року, оскільки її батько там мешкає із своєю новою родиною.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що у квартирі АДРЕСА_1 фактично проживала з 1993 року зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_4 та донькою від першого шлюбу ОСОБА_2 . Крім того, повідомила суд, що ОСОБА_4 з 2016 року у зазначеній квартирі не проживає, у зв`язку із чим його було визнано таким, що втратив право користування квартирою на підставі заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 24.01.2018 року у справі № 488/2580/17 (провадження № 2/488/417/18).

Вивчивши матеріали заяви, заслухавши представника заявника, позивача та відповідача, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.03.2016 року по справі № 488/4408/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де третьою особою виступав Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, було визнано за ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Так, нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених уст. 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Так, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, з якого вбачається, що позивач ОСОБА_2 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 та наявність факту реєстрації за цією адресою у період з 09.06.2005 року по 06.07.2016 року, на які заявник посилалась як на нововиявлені обставини, є новими доказами, а не доказами, які підтверджують нововиявлені обставини, а тому вплинути на висновки суду при постановленні зазначеного заочного рішення не могли.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata остаточності рішень суду. Цей принцип визначає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, а не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення від 3.04.2008 у справі «Пономарьов проти України», п.40).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява представника Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про скасування заочного рішення за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 423 - 429 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.03.2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , де третьою особою виступає Виконавчий комітет Миколаївської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, та залишити в силі рішення суду в цій справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 15. 5 ч. 1 Розділу ХІII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст ухвали складений 28.01.2020 року.

Суддя: Яна Анатоліївна Чернявська