ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1125/20 Справа № 201/7695/19 Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2011 року він сплачує на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення нею повноліття у розмірі 1/4 від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 жовтня 2010 року. Розмір його заборгованості по сплаті аліментів становить 69396,66 грн., на погашення якої із його заробітної плати, яка складає 2774,46 грн. на місяць утримується половина. Вказував, що від другого шлюбу він має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також він має батьків пенсійного віку, яких не має можливості утримувати на залишок заробітку у сумі 1387,23 грн. З наведених підстав позивач просив звільнити його від сплати заборгованості по аліментам у розмірі 69396,66 грн., яка утворилася за виконавчим провадженням № 26987988 з виконання виконавчого листа № 2-7416, виданого 03 червня 2011 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про звільнення від сплати заборгованості по аліментам було відмовлено.

З таким рішенням не погодився позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне їх з`ясування, порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2011 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 присуджено щомісячно стягувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення дитиною повноліття у розмірі 1/4 від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 жовтня 2010 року (а.с. 23).

Вказане рішення суду перебуває на виконанні у Дніпровському районному відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, виконавче провадження № 26987988 .

З документів виконавчого провадження № 26987988 вбачається, що станом на 01 лютого 2019 року заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів становить 64509,08 грн. (а.с.26).

На підставі постанови державного виконавця від 06 червня 2019 року із заробітку позивача здійснюється відрахування 1/2 його частини до повного погашення боргу, а після утримання заборгованості стягнення проводитиметься у розмірі 1/4 частини отриманого доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 32).

Згідно довідки про доходи №57 від 19 квітня 2019 року, виданої КЗ «Балівська ЗОШ», позивач працює з 02 лютого 2019 року оператором газової котельні у вказаній установі, середньомісячний розмір заробітної плати ОСОБА_1 становить 2673,16 грн. (а.с. 21, 22).

Позивач перебуває у шлюбі із ОСОБА_7 з 06 жовтня 2007 року (а.с.14).

Від цього шлюбу має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 19, 20).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами про звільнення від сплати заборгованості по аліментам, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що він отримує невелику заробітну плату, розмір якої становить 2774,46 грн. на місяць, а також має ще двох неповнолітніх дітей, надає допомогу своїм батькам, які є пенсіонерами, а тому не має можливості сплачувати заборгованість по аліментам.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому такий обов`язок є особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Частиною 1 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Слід зазначити, доказів на підтвердження наявності у позивача тяжкої хвороби суду не надано.

Посилання позивача на отримання ним невеликої заробітної плати, а також на те, що він має ще двох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу та надає допомогу своїм батькам, які є пенсіонерами, не можуть вважатися обставинами, що мають істотне значення, що є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, а тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Зазначений висновок суду відповідає обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального та процесуального права, які правильно застосовані судом першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що у період виникнення заборгованості зі сплати аліментів він офіційно не працював є необгрунтованими, оскільки позивач працездатний, має можливість отримувати дохід, а обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на обох батьків.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами не підтверджуються належними доказами у справі.

Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості рішення суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді