Провадження № 2/686/458/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого-судді Мазурок О.В.

при секретарі Колісник Л.В.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому, за правилами спрощеного позовного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . На обґрунтування своїх вимог вона вказала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . На даний час в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані вона, її син ОСОБА_4 , невістка ОСОБА_3 , онука ОСОБА_5 , що підтверджується довідкою №К03-39560 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні.

ОСОБА_3 проживала у вказаній квартирі, як дружина її сина, проте подружні відносини, у них не склалися, вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства, а згодом і взагалі розлучилися, що підтверджується рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.04.2019 року.

ОСОБА_3 хоча і зареєстрована в квартирі, проте не проживає в ній з

15 вересня 2018 року, що підтверджується актом №167 від 20.09.2019 року.

ОСОБА_3 не зберігає у вказаній квартири свої речі, не несе витрат по утриманню квартири. Проте, в зв`язку з тим, що ОСОБА_3 зареєстрована, вона як власник несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, не має можливості оформити субсидію. Добровільно знятися з реєстрації в вказаної квартири ОСОБА_3 не бажає.

Права власника квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання та проживання членів його сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав передбачених законом.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки, до суду не направив відзив на позов. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Заслухавши учасників процесу, свідчення свідків: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , які в судовому засіданні посвідчили, що ОСОБА_3 не проживає у квартирі, яка належить позивачці з вересня 2018 року, ОСОБА_1 не створювала перешкод у користуванні квартирою ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстрована ОСОБА_3 , яка не проживає у вказаній квартирі без поважних причин з 15 вересня 2018 року. Доказів тому, що ОСОБА_1 створювала перешкоди у проживанні у спірній квартирі ОСОБА_3 до суду не надано.

Частинами 1 і 4 статті 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 405 ЦК України передбачено втрату права користування житлом члена сім`ї власника житла у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 втратила право користування житлом, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.319, 391, 405 ЦК України,

ст..ст. 150, 156 ЖК України, ст.ст. 10, 12, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задоволити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768 гривень 40 копійок сплоченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30 денний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ід.н. НОМЕР_1 , проживає в АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 27.01.2019 року.

Суддя: О.В.Мазурок