ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Черкаси

Справа № 703/1793/20
Провадження № 22-ц/821/1859/20
Категорія: 312000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Бородійчука В.Г., Нерушак Л.В.

за участю секретаря: Анкудінова О.І.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Комунальне підприємство «Смілакомунтеплоенерго»

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2020 року(ухваленого в приміщенні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області під головуванням судді Ігнатенко Т.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживачів,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

05 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до КП «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживачів.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач був споживачем комунальної послуги центрального опалення квартири АДРЕСА_1 . Вказана послуга надавалася йому КП «Смілакомунтеплоенерго», що свідчить про наявність між сторонами договірних відносин. ОСОБА_1 вказує, що на початку опалювального сезону 2018 року вказаний житловий будинок був обладнаний приладом обліку теплової енергії, з якого надавалася інформація про розмір фактично використаних Гкал теплової енергії, вартість якої розраховується за відповідною формулою, визначеною Кабінетом Міністрів України.

До 2018 року, зазначає ОСОБА_1 , він користувався та сплачував за надані йому послуги з теплопостачання, а нарахування оплати за ці послуги проводилися за затвердженими тарифами за один квадратний метр загальної площі квартири (без урахування неопалювальної площі квартири). У зв`язку з обладнанням житлового будинку приладом обліку теплової енергії, з 2018 року вартість спожитої послуги розраховувалася кожний місяць по даному приладу індивідуально за відповідною формулою. У період з листопада 2018 року по 04 лютого 2019 року, вказує позивач, йому сукупно було нараховано 19436,27 грн. за користування послугою з централізованого опалення.

04 лютого 2019 року було складено акт КП «Смілакомунтеплоенерго» про відключення споживачів від мережі централізованого опалення у відповідності до правил. Послугами з централізованого опалення у вказаний період користувалися всі мешканці будинку, хоча у більшості квартир було встановлено автономне опалення, які повинні також сплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку.

У березні 2020 року, вказує ОСОБА_1 , він звертався до КП «Смілакомунтеплоенерго» із заявою про здійснення йому перерахунку нарахованих та сплачених сум за централізоване опалення за період з жовтня 2018 року по 3 лютого 2019 року, однак листом від 11 березня 2020 року йому було повідомлено лише про наявність дебіторської заборгованості.

Позивач вважає, що споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальну систему опалення, повинні сплачувати послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики розрахунку кількості спожитої теплової енергії, а відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення осіб від участі в оплаті за опалення місць загального користування.

В зв`язку з наведеним, ОСОБА_1 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із відповідним позовом та просив постановити судове рішення, яким визнати неправомірними дії КП «Смілакомунтеплоенерго» щодо не здійснення ОСОБА_1 перерахунку нарахованих та сплачених сум за централізоване опалення з урахуванням використаних Гкал теплової енергії іншими власниками квартир житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , які також користувалися місцями загального користування і які опалювалися за рахунок централізованого опалення та зобов`язати КП «Смілатеплокомуненерго» здійснити позивачеві перерахунок за період опалювального періоду з 1 листопада 2018 року по 4 лютого 2019 року, нарахованих та сплачених сум за централізоване опалення наданого йому, як споживачу квартири АДРЕСА_1 з урахуванням використаних Гкал теплової енергії іншими власниками квартир житлового будинку за вказаною адресою, які користувалися місцями загального користування (допоміжними приміщеннями) і на які також було затрачено централізоване опалення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2020 рокув задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що будь-яких об`єктивних доказів, які свідчать про те, що відповідачем оплату вартості витрат теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень в будинку АДРЕСА_2 , покладено виключно на споживачів послуги з централізованого опалення житла, позивачем не надано.

Також, за висновками суду, із сторони позивача на адресу суду не було надано доказів, які свідчать про наявність в будинку АДРЕСА_2 , допоміжних приміщень, а також відомостей щодо їх розміру та площі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 28 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 , вважаючи оскаржуване рішення необґрунтованим, таким, що прийняте із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, постановленим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2020 рокута ухвалити нове судове рішення, яким заявлений ним позов задовольнити в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, послався на відсутність доказів, які свідчать про наявність в будинку АДРЕСА_2 допоміжних приміщень, а також відомостей щодо їх площі, проте про відсутність технічної документації щодо допоміжних приміщень у КП «Смілакомунтеплоенерго» та їх фактичне знаходження у керівника ОСББ «Мальва», позивачу було не відомо, що унеможливило подачу ним відповідних доказів в ході розгляду справи судом першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу

20 листопада 2020 року на адресу Черкаського апеляційного суду від КП «Смілакомунтеплоенерго» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 надійшов відзив, в якому підприємство зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, надуманими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, у зв`язку із чим КП «Смілакомунтеплоенерго» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2020 рокузалишити без змін.

Фактичні обставини справи

ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , у період з 1 листопада 2018 року по 4 лютого 2019 року, на підставі договору приєднання, відповідно до ст.634 ЦК України, був споживачем житлово-комунальної послуги послуги з централізованого опалення житла, яка надавалася відповідачем КП «Смілакомунтеплоенерго».

За період з 1 листопада 2018 року по 4 лютого 2019 року ОСОБА_1 за споживання послуги з централізованого опалення житла КП «Смілакомунтеплоенерго» було нараховано до сплати 19436,27 грн.

4 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до КП «Смілакомунтеплоенерго» із заявою, в якій просив здійснити йому перерахунок за період опалювального періоду з листопада 2018 року по 4 лютого 2019 року, нарахованих та сплачених сум за централізоване опалення наданого споживачу квартири АДРЕСА_1 , власником якої він є, з урахуванням використаних Гкал теплової енергії іншими власниками квартир житлового будинку за вказаною адресою, які користувалися допоміжними приміщеннями, і на які також було затрачено відповідні Гкал централізованого опалення.

Вказану заяву ОСОБА_1 обґрунтував тим, що як вбачається із засобів масової інформації у деяких містах нашої країни проводяться саме такі перерахунки витраченої теплової енергії на допоміжні приміщення житлового будинку.

Листом №399 від 11 березня 2020 року КП «Смілакомунтеплоенерго» повідомлено ОСОБА_1 про те, що дійсно відповідно до бази даних підприємства йому за період з листопада 2018 року по 4 лютого 2019 року сукупно було нараховано за комунальну послугу з централізованого опалення 19736, 27 грн., оплачено за спожиті послуги теплопостачання 15327,22 грн., дебіторська заборгованість станом на 1 лютого 2020 року становить 4409,05 грн., яка виникла за період січень-лютий 2019 року. Крім того роз`яснено, що відповідно до постанови КМУ від 21 липня 2005 року №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно площі квартири за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 , як на підставу для здійснення йому перерахунку за період опалювального періоду з 1 листопада 2018 року по 4 лютого 2019 року, нарахованих та сплачених сум за централізоване опалення наданого йому як споживачу, квартири АДРЕСА_1 , посилається на неврахування використаних Гкал теплової енергії іншими власниками квартир житлового будинку за вказаною адресою, які користувалися місцями загального користування (допоміжними приміщеннями) і на які також було затрачено централізоване опалення.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_1 , як на підставу для здійснення перерахунку за період опалювального періоду з 01 листопада 2018 року по 04 лютого 2019 року, нарахованих та сплачених сум за централізоване опалення наданого йому як споживачу, квартири АДРЕСА_1 , посилається на неврахування використаних Гкал теплової енергії іншими власниками квартир житлового будинку за вказаною адресою, які користувалися місцями загального користування (допоміжними приміщеннями) і на які також було затрачено централізоване опалення.

Положенням статей 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Правовідносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (виконавець) і фізичною особою та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (послуги) регулюються «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005 № 630.

Відповідно до п. 28 Правил споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 № 359 затверджено Методику розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення.

Нарахування плати проводиться за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі, які розподіляються рівномірно на всіх мешканців - користувачів багатоквартирного будинку, незалежно від того, підключений цей мешканець до централізованого опалення чи має індивідуальну систему опалення, що відповідає вимогам Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, що затверджена наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року за № 359.

ОСОБА_1 , як на підставу заявлених вимог зазначає, що за опалення сходових клітин, вестибюлю та підвалу в будинку АДРЕСА_2 , сплачують лише власники квартир, у яких відсутнє автономне опалення, проте в порушення вимог статті 81 ЦПК України, яка зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, із сторони ОСОБА_1 на адресу суду не було надано об`єктивних та переконливих доказів, підтверджуючих, що відповідачем оплату вартості витрат теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень в зазначеному будинку, покладено виключно на споживачів послуги з централізованого опалення житла. Такі докази не були надані позивачем і під час судового розгляду.

Є необґрунтованими посилання ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі на те, що при розгляді справи суд не звернув уваги на ту обставину, що позивач не знав про відсутність технічної документації у Смілянській міській раді Черкаської області щодо площі місць загального користування в будинку АДРЕСА_2 та необхідності звернення до керівника ОСББ «Мальва» для її отримання, оскільки особою, яка подала апеляційну скаргу, не було надано належних та допустимих доказів звернення позивача до керівника ОСББ «Мальва» з відповідним запитом вже після отримання ним інформації ізСмілянської міської ради Черкаської області про відсутність в раді необхідної позивачеві технічної документації щодо місць загального користування будинку, де знаходиться квартира позивача.

У відповідності до положень ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Інші доводи, наведені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами не вбачає.

Керуючись ст.ст. 258, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» про захист прав споживачів залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді В.Г. Бородійчук

Л.В. Нерушак