РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді Панас О.В.

при секретарі судового засідання Корнійчук А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Рівне у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 , уклали шлюб, який був зареєстрований 16.08.2014 року Відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1157.

Від даного шлюбу мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає разом з нею.

Протягом декількох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин.

Відповідач ухиляється від утримання дітей, їх виховання, не піклується про їх здоров`я, фізичний, духовний розвиток.

Від своєї підприємницької діяльності відповідач отримує нерегулярний і мінливий дохід, який повністю витрачає на свої потреби. Як їй відомо, він нікому не платить аліменти, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших дітей немає.

Просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 16.08.2014 року відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1157.

Стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.Допустити негайне виконання рішеня суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Стягнути з відповідача судові витрати на її користь в сумі 768,40 грн.

Позивачка ОСОБА_1 до початку підготовчого судового засідання подала письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Розгляд справи проводити у її відсутність.Зазначила, що проживають окремо з 25.07.2019 р., примирення неможливе.

Відповідач ОСОБА_2 до початку підготовчого судового засідання подав заяву в якій позовні вимоги визнав та не заперечив проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі визначеному позивачкою у сумі 2000 грн. до повноліття дитини. Вказав, що проживають окремо з 25.07.2019 року, примирення не можливе. Просив розглянути справу у його відсутність.

Дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Поданою до суду письмовою заявою відповідач ОСОБА_2 визнав пред`явлений до нього позов, що дає право суду в підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення.

За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.

За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної

любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 16.08.2014 р. Відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1157.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 19.01.2016 року складено відповідний актовий запис № 151, зареєстрований відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції .

Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу фактично припинили шлюбні відносини, однією сім`єю не проживають з 25.07.2019 року, та не ведуть сумісне господарство.Примирення не можливе. За цей час подружжя не здійснили реальних дій щодо збереження родинних стосунків. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них та неповнолітньої дитини, відтак шлюб підлягає до розірвання.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 191 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини стягуються від дня пред`явлення позову.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2019 рік" установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дитини віком дo 6 років: з 01 січня 2019 пo 30 червня - 1626 грн., з 01 липня пo 30 листопада 1699 грн., з 01 грудня - 1779 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2019 пo 30 червня - 2027 грн., з 01 липня пo 30 листопада 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн. Відповідно до ст.7 ЗУ "Про державний бюджет на 2020 рік" установлено у 2020 році прожитковий мінімум для дитини віком дo 6 років: з 1 січня 2020 року для дітей віком до 6 років прожитковий мінімум становить 1779 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 грн.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2). Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4). Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Він повинен, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6). Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обов`язком батьків, тобто матері та батька. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази та обставини , суд прийшов до висновку, що підлягають до стягнення з відповідача аліменти на утримання дитини за рішенням суду, у зв`язку з ухиленням відповідача від утримання дочки в добровільному порядку, стягнувши з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Рівне Рівненської області на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. , що не порушує вимоги ст.182 СК та є не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 25.10.2019 р. до повноліття дитини, про що не заперечив відповідач.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць з 25.10.2019р. - по 25.11.2019 р. - допустити до негайного виконання.

Судові витрати - судовий збір підлягає до стягнення з відповідача за вимогу про стягнення аліментів в прибуток державного бюджету в сумі 768,40 грн. та на користь позивачки понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн. за вимогу про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115 СК України, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 354,355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 16.08.2014 року відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1157, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. , з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з 25.10.2019 р. до повноліття дитини .

Рішення суду в частині стягнення аліментів на дитину у межах суми платежу за один місяць з 25.10.2019 р. по 25.11.2019 р.- допустити до негайного виконання. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. в прибуток державного бюджету . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляд. Позивачка: ОСОБА_1 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_1 . Відповідач: ОСОБА_2 , був зареєстрований : АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 . Повний текст рішення виготовлено - 27.01.2020 року .

Суддя: О.В.Панас