Справа № 953/1415/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,

за участю секретаря: - Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, відповідно до якої просить забезпечити позовні вимоги шляхом накладення арешту на належний ОСОБА_3 автомобіль марки Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску, накласти заборону відчуження належних ОСОБА_3 92/100 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову посилається на те, що відповідач намагається уникнути цивільно-правової відповідальності, не погоджується вирішити питання про відшкодування шкоди мирним шляхом, у зв`язку з чим позивач змушений звертатися до суду із позовом. Зазначила, що відповідач є власником нерухомого майна - 92/100 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 та на його ім`я зареєстрований транспортний засіб - Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під час керування яким було вчинено ДТП. Вважає, що майновий стан відповідача дозволяє добровільно відшкодувати завдану своїми діями матеріальну шкоду, проте, ОСОБА_3 не має намір цього робити.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Приписами ч. 4 ст. 10 ЦПК України встановлено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником нерухомого майна - 92/100 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 та на його ім`я зареєстрований транспортний засіб - Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з того, що між сторонами дійсно виник спір, забезпечення позову в спосіб, про якій просить позивач, буде відповідати меті застосування заходів забезпечення. Невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивачем заявлено вимогу про відшкодування шкоди, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення заборони відчуження нерухомого та рухомого майна.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження нерухомого майна, а саме 92/100 часток житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження рухомого майна, а саме автомобіля марки Volkswagen Polo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2011 року випуску.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

АДРЕСА_2 .

Боржник: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її дії.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.В. Ніколаєнко