справа № 208/8640/18
№ провадження 2-с/208/1/20
УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, в складі: Головуючого, судді - Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засіданні Вілкової Ю.В., заявника ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_2 , заінтересованої особи ОСОБА_3 , представника заінтересованої особи ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, -

в с т а н о в и в:

В провадження Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходилась заява ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 .

13 грудня 2018 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області виданий судовий наказ про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімумів на дитину відповідного віку починаючи з 05 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

До адреси суду від заявника ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, у якій просить суд скасувати судовий наказ виданий Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 грудня 2018 року та відмовити заявниці ОСОБА_3 у його видачі.

У своїй заяві заявник посилався на те, що 08 січня 2019 року ним було написано звернення до служби у справах дітей адміністрації Заводського району КМР з питань визначеності правового статусу ОСОБА_3 по відношенню до його сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4. На вказане звернення йому було повідомлено, що мати дитини ОСОБА_8 було позбавлено батьківських прав, тому він на даний час є єдиним законним представником свого сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 а заявниця ОСОБА_3 не є представником та не опікуном дитини. Крім того, комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради місце проживання дитини визначено разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 . Наявність доказу про відсутність у заявниці ОСОБА_3 повноважень щодо законного представника у відношенні неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є істотною для справи обставиною, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заяву та просили суд скасувати судовий наказ виданий Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 грудня 2018 року та відмовити заявниці ОСОБА_3 у його видачі. Надали суду письмові пояснення, у яких зазначили, що при видачі судового наказу місцевим судом безпідставно не було перевірено відповідність заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу положенням ч.2 ст.160 ЦПК України, якою передбачено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також орган та особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб. ОСОБА_1 є єдиним законним представником дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та не був позбавлений ні батьківських прав, ні прав законного представника у відношенні свого сина.

В судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_3 заперечувала щодо скасування судового наказу, про що надала суду відзив на заяву, де зазначила, що вона є єдиною особою на утриманні якої знаходиться неповнолітній ОСОБА_7 та підстави для скасування судового наказу відсутні.

В судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_9 заперечував щодо скасування судового наказу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами. Зазначив, що вона є єдиною особою на утриманні якої знаходиться неповнолітній ОСОБА_7 та підстави для скасування судового наказу відсутні.

Суд, вислухавши заявника та його представника, а також заінтересовану особу та його представника, вивчивши матеріали заяви та матеріали, на підставі яких виданий судовий наказ, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13 грудня 2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 05.04.2018 року, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 обґрунтувала свою заяву тим, що її онук ОСОБА_7 з 25 лютого 2018 року постійно проживає у неї за власним бажанням та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, а його батька матеріально не утримує дитину, мати позбавлена батьківських прав.

Так, при видачі судового наказу суд виходив з того, що згідно зі ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.168 ЦПК України під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Як вбачається з матеріалів заяви батьками дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , що відповідно до свідоцтва про народження, видане 29 січня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 70.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 грудня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав, мати дитини ОСОБА_8 позбавлено батьківських прав відносно дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до висновку Адміністрації Заводського району м. Дніпродзержинська від 17.02.2016 року визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_3 про видачу судового наказу обґрунтована тим, що її онук ОСОБА_7 з 25 лютого 2018 року постійно проживає у неї за власним бажанням та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні, фактично бабуся здійснює повне утримання свого онука.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Ст.242 ЦК України визначено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

Згідно до ст.160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 ч. 1 статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Із роз`яснень пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Частиною 5 ст.183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Як встановлено в судовому засіданні стягувач аліментів за судовим наказом, виданим Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 грудня 2018 року, ОСОБА_3 не є законним представником дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно до вимог ст.423 ЦПК України необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Так, як вбачається з матеріалів справи, обставини, на які посилається заявник як нововиявлені, а саме те, що заявник за заявою про видачу судового наказу ОСОБА_3 не є законним представником дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та обставини того, що заяву про видачу судового наказу подана 13 грудня 2018 року, а аліменти стягнені з 05 квітня 2018 року, а не з 13 грудня 2018 року, були відомі суду під час розгляду заяви ОСОБА_3 та видачі судового наказу, тому вказані заявником обставини не є нововиявленими, а тому не можуть бути підставою для перегляду судового наказу за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_7 .

Згідно із ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та ухвалити нове рішення чи зміни рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, приймаючи до уваги пояснення учасників розгляду, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви щодо скасування судового наказу за нововиявленими обставинами та про відмову стягувачеві у видачі судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене та керуючись ст. 170, 258, 259, 260, 261, 423, 429 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Похваліта С. М.