Справа №705/2767/18
2/705/467/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Юрченко А.І.

за участі: позивача ОСОБА_1

представника відповідача Мараховського І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до РЕУ-3 м. Умань про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до РЕУ-3 м. Умань про стягнення матеріальної шкоди заподіяної затопленням квартири в сумі 13271 гривень та моральної шкоди в сумі 15000 гривень, а також стягнення судових витрат у справі.

Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що йому на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , яка розташована на 5 поверсі п`ятиповерхового будинку. Будинок знаходиться на балансі відповідача РЕУ-3 та був введений в експлуатацію в лютому 1983 році.

На вказаному будинку дах виконаний з бетону, покритий руберойдом, за формою плоский. Зазначений дах в будинку не ремонтувався з часу побудови по даний час. Протягом останніх років, починаючи з 2005 року, дощові та талі води через тріщини в даху будинку протікають в його квартиру в кімнати, кухню, коридор, а також в під`їзд будинку біля вхідних дверей в його квартиру, внаслідок чого його квартира зазнавала руйнування та він вимушений був ставити різні ємкості для стікання води в них.

З часом ремонт в квартирі був зіпсований саме внаслідок протікання води з даху будинку.

З даного приводу він неодноразово звертався до відповідача - РЕУ-3, також зверталися інші мешканці будинку колективним зверненням, щоб РЕУ-3 провело ремонт покрівлі даху будинку. Відповідач створював комісії з обстеження будинку, які складали акти про необхідність ремонту покрівлі даху, але ніяких робіт не проводили, посилаючись на відсутність коштів для закупівлі будівельних матеріалів.

10.07.2015 року був складений акт обстеження житлового будинку, який підписали 3 відповідальні працівники КП «РЕУ № 3» та він, даний акт був затверджений директором комунального підприємства «РЕУ № 3» ОСОБА_2 .

На підставі даного акту 19.08.2015 року була складена угода про виконання робіт відповідачем по перекриттю даху в будинку АДРЕСА_2 , над квартирою АДРЕСА_3 , та внесення ним коштів на купівлю будівельних матеріалів в сумі 3500 гривень. На виконання угоди ним в цей же день було внесено на рахунок КП «РЕУ № 3» зазначені в угоді кошти.

Після отримання коштів відповідач провів ремонт покрівлі даху будинку, а саме: укладений руберойд в один слой. Після такого ремонту та першого дощу, покрівля даху знову протекла, тому він вимушений був своїми силами та за власні кошти усунути протікання даху будинку. Внаслідок проведеного ремонту даху будинку власними силами, протікання води в квартиру та будинок припинилося.

Позивач вважає, що такою недбалістю відповідача до своїх обов`язків його квартирі завдана значна матеріальна шкода, а саме: біля вхідних дверей квартири замочена та обсипається штукатурка, замкнуло електропроводку дзвінка, затікання води над вхідними дверима та стелі в коридорі, в кухні стеля має затікання на площі 2,5 кв.м., а також над кухонним столом та газовою плитою, в залі квартири тріщина впродовж всієї плити перекриття, в дитячій кімнаті затікання дощових вод на стінах та стелі.

Вартість відновлювальних робіт по ремонту квартири, згідно будівельно-технічного дослідження від 18.06.2018 року проведеного ПП «Техбудексперт», становить 13271 гривень.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач своєю бездіяльністю завдав його квартирі такої шкоди, що вона потребує капітального ремонту, в зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права власності.

Крім того, позивач зазначає, що протягом багатьох років і в даний час відповідач завдав йому моральну шкоду у вигляді моральних страждань та психічних переживань, оскільки до завершення ним після працівників РЕУ-3 ремонту даху над його квартирою, в кожну дощову погоду він вимушений був в квартирі, збирати в різний посуд воду, а в коридорі під`їзду до його квартири огидно підходити, що завдавало і завдає йому великих психічних та моральних страждань, внаслідок чого йому соромно перед сусідами та знайомими, що завдало його здоров`ю шкоду у вигляді гіпертонії та призвело до смерті його дружини, а тому він оцінює моральну шкоду в сумі 15000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 , в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 , в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що факт затікання після ремонту у 2018 році належним чином не підтверджується, так як не було складено акт комісійного обстеження. Позивач не звертався із заявою про необхідність складення такого акту, тому не можна погодитися з тим, що після проведеного ремонту даху будинку одразу ж сталося його протікання. Позивач у своїй заяві стверджує, що залиття відбулися протягом періоду 2005-2015 років. Експертом у висновку №18/06-18/БУД визначена вартість відновлювальних робіт згідно кошторисної документації, заподіяних залиттям квартири за адресою АДРЕСА_4 без встановлення розміру заподіяних збитків внаслідок залиття квартири, яке відбулося у певний конкретний день. Тобто, у висновку зазначена вартість відновлювальних робіт заподіяних залиттям квартири на певну дату, тобто на дату експертного обстеження, внаслідок як експлуатації квартири її мешканцями, так і внаслідок усіх попередніх затоплень невідомо за які роки та невідомо із яких причин. Однак за переважний період цього часу, за який стверджує позивач відбулися затоплення квартири починаючи із 2005 року до 2015 року, минув термін позовної давності. Таким чином, твердження позивача про розмір заподіяних йому збитків протягом терміну позовної давності не відповідають дійсності. Оскільки як за 2005 рік, так і за наступні роки, враховуючи дату звернення до суду, значний період часу уже минув. У позовній заяві позивач не розмежував розмір заподіяних збитків у пропущений і не пропущений ним термін позовної давності, що є порушенням ст.257 ЦК України. Таким чином, позивачем не надані до суду матеріали, які підтверджують факт та розмір заподіяних матеріальних збитків не лише у межах терміну позовної давності, а станом на конкретну дату, як дату залиття приміщення квартири. Більш того, відповідачем у позовній заяві вказано РЕУ-3. Однак суб`єкта господарювання із такою назвою за адресою АДРЕСА_5 не існує. Таким чином, позов подано до неіснуючого підприємства. Просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, судом встановлено наступне.

Позивач у справі ОСОБА_1 неодноразово звертався до комунального підприємства «Уманське РЕУ № 3» з приводу неналежного стану покрівлі та протікання через покрівлю дощової і талої води в будинку АДРЕСА_6 , а також з приводу збирання води в підвалі, з вимогою усунення вказаних недоліків покрівлі будинку в формі заяв, телеграм, актів-претензій за участю жителів будинку:

-27.10.2005 року із заявою на ім`я начальника КП «Уманське РЕУ №3» (а.с.6);

-06.03.2006 року телеграмою через ВАТ «Укртелеком» (а.с. 9);

-13.03.2006 року телеграмою через ВАТ «Укртелеком» (а.с.8);

-29.04.2006 року телеграмою через ВАТ «Укртелеком» (а.с.11);

-21.02.2006 року телеграмою через ВАТ «Укртелеком» (а.с. 12);

-12.03.2010 року складено акт-претензію мешканцями будинку, в тому числі ОСОБА_1 (а.с.16);

-16.05.2010 року складено акт-претензію (а.с.17);

-14.09.2010 року складено акт-претензію (а.с. 18);

-05.10.2010 року складено акт-претензію (а.с. 19);

-05.11.2014 року із заявою про виклик представника КП «Уманське РЕУ №3» (а.с.29);

-10.07.2015 року складено акт-претензію (а.с. 21);

-03.07.2015 року із заявою про виклик представника відповідача (а.с. 30);

Крім цього, позивач у справі ОСОБА_1 звертався до начальника відділу житлового господарства Уманського міськвиконкому 09.06.2005 року (а.с. 5), голови Уманського міськвиконкому (а.с. 7, 10).

У всіх цих зверненнях ОСОБА_1 зазначає своє місце проживання в квартирі АДРЕСА_7 .

Відділом житлового господарства виконавчого комітету Уманської міської ради 14.04.2006 року за № 412 ОСОБА_1 надана відповідь на звернення позивача про те, що факти приведені в заяві мають місце, через пошкодження замощення та не відведення дощових і талих вод від будинку, вода поступає через фундамент в підвальне приміщення будинку, покрівля потребує ремонту та що за кошти поточного утримання житла силами РЕУ-3 будуть виконані роботи по відведенню дощової води від будинку, проведено поточний ремонт покрівлі (а.с. 15).

КП «Уманське РЕУ № 3» 02.12.2014 року за № 484 ОСОБА_1 надало відповідь, що його та мешканців будинку звернення, акти-претензії розглянуті, при відповідних погодних умов в грудні 2014 року буде проведено ремонт покрівлі будинку (а.с. 20).

10 липня 2015 року було складено акт обстеження житлового будинку АДРЕСА_6 за участю позивача та представників КП «Уманське РЕУ № 3», яким встановлено, що покриття другого під`їзду потребує ремонту, в деяких місцях тріщини, через які дощові та талі води протікають в квартиру АДРЕСА_3 : на кухню, кімнати і коридор, а також на сходинкову площадку біля квартири (а.с. 22).

Таким чином, судом встановлено, що в квартиру АДРЕСА_7 , в період з 2005-2015 років протікала дощова та тала вода внаслідок пошкодження даху будинку, в якому утворилися тріщини.

19.08.2015 року було укладена угода про виконання робіт у сфері житлово-комунальних послуг, на підставі ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», між позивачем у справі ОСОБА_1 та КП «Уманське РЕУ №3» (а.с.23).

За умовами вказаної угоди:

-виробник послуг КП «Уманське РЕУ №3» протягом 10 днів з дня підписання угоди виконує роботи по перекриттю даху в будинку АДРЕСА_4 ;

-споживач послуг ОСОБА_1 в день підписання угоди вносить на рахунок КП «Уманське РЕУ №3» за виконання робіт 3500 гривень.

ОСОБА_1 на виконання угоди 19.08.2015 року сплатив на рахунок відповідача кошти в сумі 3500 гривень, що підтверджується квитанцією (а.с. 24).

Як зазначає позивач в позовній заяві від 21.06.2018 року, що розглядається у даній справі, відповідач КП «Уманське РЕУ №3» виконав умови укладеної угоди та виконав роботи по перекриттю даху будинку. Після виконання робіт, ОСОБА_1 також ремонтував дах будинку власними силами, після чого дах був відремонтований та протікання води в будинок припинилося.

За частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч.2 ст.77 ЦПК України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Ч.2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного та наданих позивачем доказів у справі, суд вважає, що між позивачем ОСОБА_1 та КП «Уманське РЕУ №3» виникли договірні відносини на підставі угоди від 19.08.2015 року, умови якої на час звернення до суду, тобто 05.07.2018 року, виконані.

Позивачем ОСОБА_1 не доведено суду та не надано правовстановлюючих документів чи інших відповідних доказів належності йому квартири АДРЕСА_7 чи будь-якій іншій особі на праві власності чи на праві користування квартирою, що ОСОБА_1 є власником, орендарем чи квартиронаймачем, тобто споживачем житлово-комунальних послуг.

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги»

Відповідно до частин 2 та 4 статті 19 Закону учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Стаття 29 Закону визначає, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Частиною другою статті 24 Закону встановлено, що балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 24 Закону балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передані на його баланс.

Підпунктом 8 пункту 2 статті 25 Закону встановлено обов`язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

З огляду на зазначені норми закону, у даній справі необхідно дослідити правовідносини та об`єм зобов`язань між фізичною особою ОСОБА_1 та юридичною особою - КП «Уманське РЕУ № 3», для цього позивач, крім надання доказів щодо власності на квартиру чи права користування нею, наділений правом надати докази укладення угоди про надання житлово-комунальних послуг з балансоутримувачем будинку АДРЕСА_8 чи уповноваженою ним особою, як виконавцем з надання житлово-комунальних послуг.

Таких доказів позивачем ОСОБА_1 суду не надано та не заявлено відповідного клопотання про їх витребування, тому суду не доведено статус відповідача у справі відносно конкретного будинку та відповідно об`єм зобов`язань щодо його утримання.

Судом встановлено тільки договірні правовідносини між позивачем та відповідачем, які виникли внаслідок укладення та виконання угоди про виконання робіт у сфері житлово-комунальних послуг від 19.08.2015 року.

Предметом спору у даній справі є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження ремонту в квартирі затіканням дощової та талої води.

Таку шкоду позивач просить стягнути з відповідача на підставі статтей 1166 та 1167 ЦК України.

Так, відповідно до ч.ч. 1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст. 23 ЦКУ особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», роз`яснено наступне:

- відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

ОСОБА_1 на підтвердження факту пошкодження ремонту в квартирі та вартості його відновлення, тобто суми заподіяної шкоди, надав суду висновок № 18/06-18/буд від 18 червня 2018 року, проведеного будівельно-технічного дослідження по визначенню вартості матеріальної шкоди спричиненої пошкодженням квартири внаслідок залиття, виконаного спеціалістом-будівельником ПП «Техбудексперт» (а.с. 31-47).

Відповідно до висновку, вартість відновлювальних робіт згідно кошторисної документації заподіяних залиттям квартири АДРЕСА_7 , становить 13271 гривень.

У висновку будівельно-технічного дослідження зазначено наступне:

- на дату проведення дослідження виявлено ознаки залиття водою. На підлозі, стінах та стелі вищевказаних приміщень пошкодження зазначало опорядження, яке має втрату кольору та темні плями та часткове знебарвлення шпаклівки (брудні плями). Замокання стін та стелі (а.с.33).

- Ремонт квартири АДРЕСА_1 , зі слів власника квартири, проводився в 2017 році. (а.с. 34).

Такий зміст встановлених фактичних обставин у висновку дослідження № 18/06-18/Буд від 18.06.2018 р. суперечить матеріалам справи, встановленим судом обставин у справі та поясненням позивача ОСОБА_1 , тому суд оцінює висновок критично, вважає його недостовірним та недостатнім, оскільки:

- ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, що після виконання ремонту працівниками КП «РЕУ №3» покрівлі даху будинку у серпні 2015 року та виконання ним особисто робіт по ремонту даху будинку, протікання води в його квартиру та в коридорі на сходовому майданчику припинилося. (а.с.3).

- У висновку дослідження зазначено, що ремонт квартири проводився у 2017 році і що дана тривалість експлуатації елементів та будівельних матеріалів на цей період не є використаним (а.с. 34).

- Будівельно-технічне дослідження проводилося 18.06.2018 року (а.с. 31).

- Позовну заяву ОСОБА_1 було подано до суду 05.07.2018 року.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки ремонт в квартирі проводився у 2017 році, зі слів позивача, а висновок дослідження складений 18.06.2018 року в якому під час дослідження стану ремонту в квартирі вже було установлено його пошкодження внаслідок залиття, то саме в цей проміжок часу мало б відбутися залиття квартири водою. Також, позивач вказав, що залиття квартири припинилося. Таких доказів ОСОБА_1 суду не надав.

Також позивач не довів суду належними і допустимими доказами факт здійснення ремонту в квартирі АДРЕСА_7 (час проведення ремонту, матеріали, їх кількість та вартість, виконавець ремонтних робіт і т.п.).

Аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

Крім зазначених підстав відмови у задоволенні позовних вимог, таких як належність майна позивачу чи прав на нього, наявність обов`язків у відповідача щодо утримання будинку та їх об`єм, самостійними підставами для відмови в задоволенні позову є недоведеність вини відповідача у заподіянні шкоди його майну та заподіяння моральної шкоди, причинний зв`язок між діями відповідача чи бездіяльністю та наслідками.

Крім того, в даній справі належним відповідачем є КП « Уманське РЕУ №3 », а не РЕУ-3, оскільки суб`єкта господарювання з такою назвою в м. Умань не існує.

Мотиви з яких суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, стосуються як матеріальної шкоди так і моральної.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати покладаються на позивача та стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 18, 19, 76-81, 89, 102, 258-259, 263, 265, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до РЕУ-3 м. Умань про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Головуючий В.Л. Гудзенко