"22" грудня 2020 р.
Справа № 642/1274/20
Провадження № 2/642/725/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді - Бородіної О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Добронос Д.С.,
розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, третя особа: Міністерство Оборони України про зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова (далі - КЕВ м. Харкова) про зобов`язання вчинити певні дії, а саме, зобов`язати відповідача подати до Харківської міської ради клопотання про виключення з числа службових квартири АДРЕСА_1 , житлова площа 44,8 кв.м.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що він є військовим пенсіонером (посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.06.2019 року), підполковник запасу МО України. Працював старшим викладачем кафедри теорії та конструкції автомобільної та спеціальної техніки Харківського національного університету повітряних сил ім. Ів. Кожедуба та звільнений з військової служби наказом № 68 від 11.02.2019 року командувача повітряних сил Збройних сил України відповідно до п. «б» (за станом здоров`я) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що підтверджується копією витягу наказу начальника Харківського національного університету повітряних сил ім. Ів. Кожедуба від 07.03.2019 року № 62. Вислуга у Збройних силах понад 34 роки, учасник бойових дій, учасник антитерористичної операції (посвідчення серії НОМЕР_2 від 07.04.2017 року. Позивач забезпечений службовою квартирою АДРЕСА_1 , в якій він мешкає з дружиною ОСОБА_1 , 1969 р.н., яка єінвалідом ІІ групи, та дочкою ОСОБА_2 , 1995 р.н. Позивач перебуває на квартирному обліку в КЕВ м. Харкова, але постійного житла не отримав.

У вказаній квартирі позивач з родиною проживає та зареєстрований з 10.10.2016 року. Вселилися в квартиру загальною площею 90,7 кв.м., житловою площею 44, 8 кв. м, на підставі службового ордера № 099985 від 10.10.2016 року, виданого виконавчим комітетом Чугуївської міської ради Харківської області. На підставі клопотання КЕВ м. Харкова вказана квартира включена до числа службових КЕВ м. Харкова.

Позивач вказав, що він перебуває на квартирному обліку в КЕВ м. Харкова у загальній черзі з 27.02.1998 року за № 399 та у першочерговій черзі з 30.11.2009 року за № 147, для отримання постійного житла.
Зважаючи на те, що службовий статус вказаної квартири значно обмежує можливість реалізації встановлених чинним житловим законодавством прав та на наявність права на отримання постійного житла шляхом зняття статусу «службове» з вказаної квартири, позивач звернувся із заявою від 09.01.2020 року до КЕВ м. Харкова з відповідним проханням надати йому житло для постійного проживання, або подати відповідне клопотання до Харківської міської ради про виключення займаної ним квартири з числа службових, але отримав відмову з пропозицією звернутися до суду. Позивач вважає, що відмова КЕВ м. Харкова не узгоджується з чинним законодавством, а саме Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями та пункту 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів від 04 лютого 1988 року № 37.
Із урахуванням зазначеного, позивач просив позов задовольнити, та зобов`язати відповідача подати до Харківської міської ради клопотання про виключення з числа службових КЕВ м. Харків зазначеної вище квартири.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.03.2020 року відкрито провадження та ухвалено розгляд справи проводити у загальному позовному провадженні.
Від відповідача КЕВ м Харків подано відзив на позовну заяву, у якому просили у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки відсутні правові підстави для його задоволення. При цьому посилаючись на те, що порядок перебування на квартирному обліку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, і порядок забезпечення їх житлом для постійного проживання визначений Законом України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», ЖК УРСР, Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена наказом Міністра оборони України № 380 від 31 липня 2018 року. Виходячи зі змісту вказаних норм, слід дійти висновку про те, що обов`язковою передумово для отримання житла будь-яким з чотирьох способів, передбачених законодавством, є настання черги на отримання житла. Позивач перебуває на квартирному обліку на квартирному обліку в КЕВ м. Харкова у загальній черзі з 27.02.1998 року за № 399 та у першочерговій черзі з 30.11.2009 року за № 147. Позивач не відноситься до категорії осіб, які отримують житло поза чергою (стаття 46 ЖК УРСР).
Подання клопотання про виключення житла з числа службового не є обов`язком КЕВ м. Харків, а є правом, яке установа може реалізувати, якщо відпала потреба в його використанні як службового. Крім того, посилалися на порядок розгляду питання надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання, який позивачем не дотримано.
У відповіді на відзив позивач наполягав на позовних вимогах, вказав, що відмова відповідача від подання клопотання про виключення житлового приміщення з числа службових, порушує його конституційне право на житло та гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей». Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 3 серпня 2006 року, а саме пунктом 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями на сьогодні передбачено чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
У пункті 11 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, передбачено, що виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно- експлуатаційного органу.
Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, регламентовано процедуру виключення житла з числа службових.
Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Позивач зазначає,що ним дотримано всі умови, що визначені інструкцією, він має календарну вислугу більше 20 років, звільнений в запас та перебуває на квартирному обліку в КЕВ м. Харкова, але постійного житла досі не отримав.
У запереченнях відповідач доповнив обгрунтування тим, що відповідач заперечуючи проти позовних вимог не намагається порушити конституційні права позивача. А лише намагається суворо дотримуватися норм законодавства, яке регулює питання, що стало предметом даного спору. Так, питання про зняття статусу службового житла з квартири, в якій мешкає позивач, повинно вирішуватися не шляхом подання клопотання до Харківської міської ради, а у відповідності з процедурою, передбаченої Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.08.2020 року до участі у справі залучено в якості третьої особи Міністерство Оборони України.
Від третьої особи було подано письмові пояснення, у яких проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на їх необгрунтованість. Вказували на відсутність правових підстав для виключення з числа службових спірної квартири. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу. Позивачем не надано доказів, що відпали потреби у використанні житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2 , як підстави для виключення жилого приміщення з числа службових. Крім того, позивачем не дотримано порядку передбаченого Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, а саме відсутнє рішення житлової комісії про надання житлового приміщення для постійного проживання, відсутній затверджений протокол засідання комісії та наказ про надання житлового приміщення для постійного проживання; відсутній список надання постійного житла, відсутнє рішення Комісії з контролю щодо позивача і т.п. Тобто, позивачем не був задіяний передбачений порядок. Також посилалися на те, що виключення квартири з числа службового житла без дотримання черговості, будуть порушені норми чинного законодавства, зокрема Порядку та Інструкції, до того ж буде порушене переважне право на житло інших військовослужбовців, які знаходяться в першочерговій черзі перед позивачем та проходять військову службу.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Представник відповідача у останнє судове засідання не з`явився, про розгляд справи були повідомлені належним чином.
Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував.
Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на службі в Збройних Силах України, на теперішній час є військовим пенсіонером (посвідчення серії НОМЕР_1 від 13.06.2019 року).
Також ОСОБА_1 є учасником бойових дій, учасник антитерористичної операції, що підтверджується копією довідки № 350/176/24-36/336 від 28.03.2017 року, та посвідченням серії НОМЕР_2 від 07.04.2017 року.
Згідно довідки № 3/4458 від 24.09.2019 року підполковник запасу ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку у Новобаварському об`єднаному районному комісаріаті міста Харкова з 12.03.2019 року.
Позивач перебуває на квартирному обліку в Харківському гарнізоні у загальній черзі з 27.02.1998 року за № 399 та у першочерговій черзі з 30.11.2009 року за № 147. Склад родини три особи. Вказане підтверджується довідкою № 953 від 24.02.2020 року.
Позивач забезпечений службовою квартирою АДРЕСА_1 , в якій він мешкає з дружиною ОСОБА_1 , та дочкою ОСОБА_2 .
У вказаній квартирі позивач та члени родини зареєстровані з 03.11.2016 року.
Вселилися в квартиру загальною площею 90,7 кв.м., житловою площею 44, 8 кв. м, на підставі службового ордера № 099985 від 10.10.2016 року, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради на підставі рішення виконкому Харківської міської ради від 05.10.2016 року № 676.
09 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків у якій просив про сприяння реалізації права на житло та просив надати відповідь щодо заперечення зняття в установленому порядку статусу службової з квартири АДРЕСА_1 , з наступним наданням її йому та родині для постійного проживання зі зняттям з квартирного обліку.
Листом від 13.01.2020 року № 163 Квартирно-експлуатаційним відділом м. Харкова повідомлено про наступне: згідно окремого доручення заступника Міністра оборони №19360/з від 12.12.2019 з метою створення службового житлового фонду у гарнізонах Збройних сил України в зв`язку з реформування шляхів забезпечення військовослужбовці та осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку житлом в межах чинного законодавства, надано відповідне розпорядження стосовно не подавання командирами військових частин, керівниками установ та організацій ЗСУ до КЕВ (частин району) пропозицій щодо виключення житла із числа службового до окремого розпорядження. Також у вказаному листі роз`яснено заявнику право на оскарження рішень, дій та бездіяльності органів державноївлади, посадових та службових осіб.
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на неправомірність дій квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова та просив суд зобов`язати квартирно-експлуатаційний відділ м. Харкова подати клопотання до Харківської міської ради про виключення із числа службових квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова квартири АДРЕСА_1 , житлова плоша 44,8 кв.м.
За змістом положень ст.47 Конституції України кожен має право на житло.
Держава створює умови за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.
Згідно положеньст.328ЦК України право власності набувається з підстав, що не заборонені законом.
Відповідно до п. 2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, не підлягають приватизації. Лише після вирішення питання про зняття з даного житла статусу службового, воно може бути приватизоване на умовах і в порядку, передбаченому Законом.
За змістом ст.118 ЖК Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
Згідно ст.12 цього закону учасникам бойових дій надаються зокрема, такі пільги, як першочергове забезпечення житлом осіб, що потребують поліпшення житлових умов.
Згідно зі ст.12Закону України «Про соціальнийі правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексомУкраїнської РСР та іншими нормативно-правовими актами в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугуна військовій службі 20 років і більше,та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Пунктом 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1081 від 3 серпня 2006 року, встановлено, що військовослужбовцям,які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше,та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.
Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
У пункті 11 зазначеного Порядку встановлено механізм виключення житлового приміщення з числа службового, а саме: виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно - експлуатаційного органу.
Пунктом 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 06.09.2018 року, визначено, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
Згідно пунктів 3-7 розділу 7 Інструкції для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.
Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.
Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла).
Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про:
погодження надання постійного житла;
відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.
Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.
Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.
ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).
Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.
Тобто виключення житла з числа службового законодавством жодним чином не пов`язано з черговістю перебування на квартирному обліку, а підставами виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання зазначені лише умови перебування на обліку та додержання порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з матеріалів справи позивач з 27.02.1998року перебуває на квартирному обліку зі складом родини три особи.
Однак матеріали справи не містять доказів додержання пункту 10 розділу 7 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями та порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу Інструкції, а саме: розгляд питання житловою комісією та прийняття рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання. Затвердження протоколу засідання житлової комісії командиром військової частини та направлення його разом з обліковою справою до КЕВ району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання позивачу житлового приміщення для постійного проживання. Тобто докази дотримання необхідних умов порядку зокрема наявності позитивного рішення житлової комісії військової частини та наказу командира військової частини з цього приводу суду не надано.
Більш того, подання КЕВ подає до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради, а не безпосередньо до міської ради, як зазначено у позові позивачем.
Таким чином, суд приходить до висновку, що не дотримання передбаченого порядку не свідчить про порушення прав позивача відповідачем та не позбавляє права позивача на подальше вирішення питання про виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання відповідно до вимог чинного законодавства.
Оскільки у суду не має даних щодо дотримання вищезазначеного порядку, покладення на КЕВ м. Харкова обов`язку звернутися з клопотанням про виключення квартири з числа службового житлового приміщення є передчасним.
За таких обставин, підстав для задоволення позову судом не вбачається.
Керуючись ст. ст. 4, 10-12, 76-80, 141 ,258, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова, третя особа: Міністерство Оборони України про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга через Ленінський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 22.12.2020 року.

Суддя О.В. Бородіна