Справа № 234/6213/20
Провадження № 2/234/2226/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Михальченко А.О., при секретарі Каліберді А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу 234/6213/20 за позовом

ОСОБА_1

в інтересах якої діє адвокат Даншин С.О.,

до

Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»

про стягнення заборгованості по заробітній платі, -,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про стягнення заборгованості по заробітній платі з тих підстав, що вона працювала з 28.01.1976 року по 30.06.2015 року в Горлівському управлінні по газопостачанню та газифікації, структурного підрозділу «Донецькоблгаз». На час звільнення відповідач мав заборгованість перед позивачем по виплаті заробітної плати у сумі 13 933,34 грн., розрахунок по заробітній платі з нею не здійснений. Просить суд стягнути з відповідача вказану суму, витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. та судові витрати.

Ухвалою Краматорського міського суду від 17.04.2020 року позовна заява була прийнята до розгляду та по ній було відкрито спрощене позовне провадження. Відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

Позивачка та представник позивача в судове засідання не з`явилися, але надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримують повністю та просять його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, надав суду відзив, згідно якого проти позову заперечує повністю, вказує, що у зв`язку із блокуванням роботи Горлівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз», яке фактично знаходиться на непідконтрольній українській владі території, з 30.06.2015 року фактично даний структурний підрозділ не працює. Відкрите кримінальне провадження по факту захоплення невстановленими особами адміністративної будівлі Горлівського управління по газопостачанню та газифікації, яке розташоване за адресою м. Горлівка, вул. Горького, 58А. Під час того, як м. Горлівка було окуповано так званою «ДНР» колишні співробітники працевлаштувалися у структурі утвореній «ДНР» - Державному підприємстві «Донбассгаз».

Відповідно до діючого законодавства України на непідконтрольній території владі України припинена діяльність банківських установ. Жодні документи з території структурного підрозділу вивезти або передати не вбачається можливим. Підтвердити або спростувати чи знаходилась позивачка у трудових відносинах з ПАТ «Донецькоблгаз» в особі Горлівського управління по газопостачанню та газифікації не можливо, так як інформація відсутня.

Представник відповідача вважає, що всі додані позивачем до позовної заяви документи є недостовірними, виданими невстановленими особами, з проставлянням невідомих штампів та печаток, що захватили адміністративну будівлю та виробничі приміщення Горлівського управління по газопостачанню та газифікації. Представник відповідача додає копію Сертифікату (Висновку) Торгово-промислової палати України про настання непереборної сили, в якому засвідчено настання обставин непереборної сили з 01.07.2014 року для ПАТ «Донецькоблгаз» при здійсненні господарської діяльності на території Донецької області щодо виконання законодавчих актів України. На момент видачі сертифікатів обставини тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповіді на відзив позивачем надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без участі сторін, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 28.01.1976 року відповідно до наказу № 16/к вона була прийнята на роботу в «Горлівське УГГ», структурного підрозділу ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»

Наказом №384/к від 30.06.2015 року звільнена з посади диспетчера аварійно-відновлювальної служби в ПАТ «Донецькоблгаз» Горлівське УГГ за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП

Згідно довідки про середню заробітну плату, надану ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» №07/1-291 від 05.02.2020 року, позивачці ОСОБА_1 була нарахована заробітна плата за 2015 рік: квітень 1994,86 грн., травень 3919,41 грн., червень 8019,07 грн.

Відповідно до відзиву представника ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» щодо надання довідки про існуючу заборгованість по заробітній платі, зв`язку із блокуванням роботи Горлівського управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «Донецькоблгаз», яке фактично знаходиться на непідконтрольній українській владі території, з 30.06.2015 року фактично даний структурний підрозділ не працює. Жодні документи з території структурного підрозділу вивезти або передати не вбачається можливим. Підтвердити або спростувати чи знаходилась позивачка у трудових відносинах з ПАТ «Донецькоблгаз» в особі Ясинуватського управління по газопостачанню та газифікації не можливо, так як інформація відсутня. Таким чином, ПАТ «Донецькоблгаз» не може надати жодних документів про існуючу заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що ПАТ «Донецькоблгаз» на момент звільнення позивача мав перед нею заборгованість по заробітній платі у сумі 13 933,34 грн.

Аналіз статей 116, 117 КЗпП України свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.

Суд не приймає заперечення представника відповідача щодо недостовірності наданих до позовної заяви документів, бо їх недійсність нічим не спростована, а отже суд переконався, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем. Відповідно до норм ст.ст.115,116 КЗпП України відсутність заборгованості перед позивачем по заробітній платі має довести саме роботодавець, а не позивач.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості по заробітної плати в сумі 13 933,34 грн. є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. суд зазначає наступне.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою правової допомоги, належить до предмета доказування у справі. Правовідносини між адвокатом або фахівцем у галузі права та клієнтом визначаються цивільно-правовою угодою. Права та обов`язки адвоката визначені Законом України «Про адвокатуру», Правилами адвокатської етики, тощо.

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі №301/1894/17, суд вказує, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору.

Суду надана квитанція, видана адвокатом Даншиним С.О. від 10.04.2020 року про сплату ОСОБА_1 гонорару в розмірі 1000,00 грн (одна тисяча грн. 00 коп.).

Тобто, в цій частині позовних вимог суд вважає доведеним належними доказами факт витрат позивачки на надання правничої допомоги та вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню, тобто з відповідача необхідно стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн.

Стосовно стягнення судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При зверненні до суду з позовною заявою ОСОБА_1 було звільнено від сплати судового збору у розмірі 840,80 грн.

Враховуючи, що судом позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача в доход держави підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76 -79, 81,141, 259, 263 - 265, ЦПК України, ст. 116, 117,237-1 КЗпП України суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Даншин С.О. до Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз», Національна Акціонерна компанія «Нафтогаз України» про стягнення заборгованості по заробітній платі - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (код ЕДРПОУ 03361075, м. Краматорськ, вул. Південна, 1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) заборгованість по заробітній платі за 2015 рік у розмірі 13 933,44 грн. (тринадцять тисяч дев`ятсот тридцять три грн. 44 коп.)

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (код ЕДРПОУ 03361075, м. Краматорськ, вул. Південна, 1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати на правову допомогу в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча грн.00 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (код ЕДРПОУ 03361075, м. Краматорськ, вул. Південна, 1) на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького Апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Рішення виготовлено та проголошено суддею 16.07.2020

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко