Дата документу 27.04.2020 Справа № 323/550/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 323/550/18 Головуючий у 1-й інстанції: Гуцал О.П.
провадження № 22-ц/807/842/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Крилової Олени Леонідівни на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначило, що 20.06.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений договір б/н, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 2200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору щодо здійснення щомісяч-

них платежів на погашення кредиту та відсотків відповідач станом на 12.02.2018р. має заборгованість у розмірі 30 720,65 грн., яку позивач просить в судовому порядку стягнути з відповідача разом із понесеними судовими витратами в розмірі 1762,00 грн.

Заочним рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 30 травня 2018р. позов задоволено частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість на суму 29 019,67 грн. та судові витрати. В решті позову відмовлено.

Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 08 жовтня 2019р. задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення, яке скасовано та справу призначено до розгляду за правила спрощеного позовного провадження із розглядом у судовому засіданні.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 20.06.2007 року в розмірі 7074,67 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6499,69 грн., фіксованої частини штрафу в розмірі 250,00 грн., процентної складової штрафу в розмірі 324,98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» витрати на судовий збір у розмірі 405,79 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» у особі представника Крилової О.Л. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду зібраним у справі доказам, порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у вимогах щодо стягнення заборгованості за процентами і неустойкою та ухвалити в цій частині нове рішення, яким ці вимоги задовольнити. В іншій частині рішення не оскаржується.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано, що не є перешкодою для проведення апеляційного розгляду у відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.

Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту статті 274 ч. 1 п.1 ЦПК України що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за такими підставами.

Судом встановлено, що 20.06.2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у розмірі 2200,00 грн. шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Вказана анкета-заява підписана відповідачем, зокрема, в графі « Изъявляю желание оформить на свое имя кредитку», та містить наступні умови: при порушенні боржником строків платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених даним договором, більш ніж на 120 днів, у зв`язку із чим банк вимушений буде звернутися до суду, боржник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

Суд встановив, що після підпису відповідача в анкеті-заяві міститься графа «Банківські послуги», яка містить умови щодо відсоткової ставки наданого кредиту. Але суд визнав, що ці умови не були узгодженими, оскільки в даній графі не міститься підпису відповідача, а погодження таких умов заперечується відповідачем.

Також суд визнав, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, долучені до позовної заяви не можуть бути складовими кредитного договору, оскільки не містять підпису відповідача.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 12.02.2018 року складає 30720,65 грн. та складається із заборгованості: за кредитом - 6 499,69 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 14 415,65 грн., пені - 8 104,33 грн., фіксованої частини штрафу - 250,00 грн., процентної складової штрафу - 1 450,98 грн.

Суд, вказуючи, що зібраними доказами та розрахунком доведена сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 499,69 грн., та з урахуванням неузгодженості строку користування кредитом, стягнув цю суму, вказуючи, що в такому разі вона має повертатись боржником кредитору за вимогою останнього.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку щодо відсотків та пені, суд визнав їх непогодженими сторонами, а, задовольняючи частково вимоги щодо штрафу, який визнав погодженим з відповідачем, суд перерахував його процентну складову із суми заборгованості за тілом кредиту, що становить 324,98 грн.

В апеляційній скарзі банк наголошує на тому, що висновки суду в частині неузгодженості істотних умов щодо відсотків та пені між банком та позичальником не відповідають наданим доказам, зокрема, змісту анкети-заяви, у якій відповідач висловив згоду шляхом підписання цієї заяві, що йому надані для ознайомлення Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, а також його ознайомлено з умовами кредитування. Тому банк вважає, що в такий спосіб відбулось приєднання відповідача до вказаних документів, в яких і містяться всі істотні умови укладеного між ними кредитного договору.

Крім того, вказав, що дії відповідача щодо користування коштами та з часткового погашення заборгованості, що вбачається з виписки банку по рахунку відповідача, свідчать про визнання ним заборгованості по кредиту, згоду з умовами кредитування. Відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про неукладеність договору, а суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них.

Але колегія визнає ці доводи скарги неспроможними, а висновки суду в цій частині правильними з огляду на таке.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

З матеріалів справи встановлено, що в них міститься заява від 20.06.2007р., в якій мається розділ із назвою « Изьявляю желание оформить на свое имя кредитку », в змісті якого (розділу) зазначається про бажання отримати кредитку «Універсальна», яка підписана відповідачем ОСОБА_1 лише під цим розділом заяви.

В цьому розділі маються умови щодо застосування до позичальника штрафу у випадку порушення ним будь-якого із грошових зобов`язань більш, ніж на 120 днів, у зв`язку з чим банк вимушений буде звернутись до суду з відповідним позовом, розмір якого становить 250 грн. + 5 % від суми позову.

Між тим, ті обставини, що не підписані відповідачем Умови та правила надання банківських послуг у ПриватБанку та Тарифи не можна визнати складовими кредитного договору як такі, що не є письмовою формою договору, узгоджуються з приписами статті 1055 ЦК України, а тому колегія визнає, що судом ці обставини встановлені правильно. В цьому сенсі доводи банку про наявність договору приєднання є безпідставними.

Дослідивши зміст заяви колегія з`ясувала також, що інших умов, під якими підписався би відповідача, заява не містить.

Так, дійсно заява містить розділ «Банковские услуги», який оформлено у вигляді бланку, у якому слід власноручно у кожній позиції визначити відповідні дані щодо розміру кредитного ліміту, відсоткової ставки, ставки комісії, у якій рукописним чином проставлені певні значення, але колегія погоджується з судом першої інстанції, що доказів тому, що ці дані проставлені відповідачем, банком не надано, оскільки під цим розділом підпису відповідача не міститься. Тому не можна в такому разі з огляду на приписи статті 1055 ЦК України вважати ці дані узгодженими істотними умовами кредитного договору.

Таким чином, суд правильно встановив, що згідно з матеріалами справи доведеними є лише вимоги банку щодо тіла кредиту та штрафів, а тому правомірно відмови в задоволенні вимог щодо пені та відсотків.

Підстав для зміни або скасування рішення суду в оскаржуваній частині за зібраними у справі доказами колегія не вбачає, тому у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення в оскаржувані банком частині - залишенню без змін.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ (далі - Закон № 540-ІХ).

З змістом підпункту 3 пункту 12 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-ІХ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 384, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів. витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 27 листопада 2019 року у цій справі в оскаржуваній частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Постанова прийнята, складена та підписана 27 квітня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.