ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/962/19
провадження № 2/691/105/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі: головуючого судді Подороги Л.В., за участю секретаря судових засідань Йосипенко І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Городищенського районного суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею, в порядку спадкування за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , право власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , яке згідно технічного паспорта складається з житлового будинку загальною площею 56,3 кв.м. (літер А), погріба з шийкою (літер Д), веранди (літер а), літньої кухні (літер Б), сараю (літер В), сараю (літер Г), убиральні (літер Е).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 позовні вимоги підтримав та зазначив, що у його довірительки ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_4 . За життя з останнім, вони проживали разом із дітьми у будинку по АДРЕСА_1 , де проживають і надалі. Вказаний будинок чоловік отримав у спадок за заповітом після покійного ОСОБА_6 , однак належним чином спадщину не оформив. Позивач звернулася до нотаріуса з метою прийняття спадщини після покійного чоловіка, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а тому, вона вимушена була звернутися до суду.

Представник ВК Орловецької сільської ради у судове засідання не з`явився, подавши клопотання про слухання справи без його участі. У попередньому судовому засіданні представник позов визнала, вказавши, що вказана сім`я дійсно проживала у будинку нині покійного ОСОБА_6 . Також, зазначила, що будинок по АДРЕСА_2 , у якому на даний час зареєстровані позивач та її діти не придатний для проживання. Довідка про місце проживання покійного ОСОБА_4 разом із сім`єю в будинку покійного ОСОБА_6 , видана на підставі підтвердження депутата сільради.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, подавши заяву про проведення судового засідання без їх участі, заперечень щодо задоволення позовних вимог не мають.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Орловець Городищенського району Черкаської області, помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

За життя, нині покійний ОСОБА_6 , 11.07.2000 склав заповіт, яким, на випадок своєї смерті, заповідав все належне йому майно онукові ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Орловець Городищенського району Черкаської області, помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

За життя, нині покійний ОСОБА_4 заповіту не склав.

З метою прийняття спадщини після покійного чоловіка, ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з відповідною заявою. Однак, постановою від 30.10.2018, державним нотаріусом Городищенської державної нотаріальної контори Бідною М.О., їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок у с. Орловець Городищенського району Черкаської області, який належав померлому ОСОБА_6 . Після смерті останнього відкритої спадкової справи не виявлено.

За довідкою Городищенської державної нотаріальної контори № 690/02-14 від 05.09.2019, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , державним нотаріусом відкрито спадкову справу № 110/2018 за заявою про прийняття спадщини дружини померлого ОСОБА_1 Інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

На підтвердження позовних вимог, позивачем надано наступні докази в копіях:

- паспорти, свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, які підтверджують родинні зв`язки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із померлим ОСОБА_4 ;

- свідоцтва про смерть ОСОБА_6 і ОСОБА_4 ;

- заповіт від 11.07.2000.

- постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.10.2018;

- витяг та інформаційні довідки з спадкового реєстру, які підтверджують наявність спадкової справи після померлого ОСОБА_4 та відсутність спадкової справи після померлого ОСОБА_6 ;

- довідка виконкому Орловецької сільради № 909 від 28.08.2018 про те, що будинок АДРЕСА_3 рахується за померлим ОСОБА_6 ;

- довідка Городищенського ВВ ЧООБТІ № 434-о від 03.09.2018 про те, що вказаний будинок за ОСОБА_6 на праві власності не зареєстрований.;

- технічний паспорт на будинок АДРЕСА_3 .;

- довідка виконкому Орловецької сільради № 912 від 28.08.2018 про те, що ОСОБА_6 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав у будинку АДРЕСА_3 спільно з онуком ОСОБА_4 , його дружиною ОСОБА_1 та правнуками ОСОБА_7 і ОСОБА_2 ;

- довідка виконкому Орловецької сільради № 913 від 28.08.2018 про те, що ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав у будинку АДРЕСА_2 спільно з дружиною ОСОБА_1 та дітьми ОСОБА_8 ) і ОСОБА_2 ;

- підтвердження вуличного депутата про те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_1 і їхні діти ОСОБА_7 і ОСОБА_2 із 2000 і по цей час проживають у будинку ОСОБА_6 без реєстрації.

За загальним положенням про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається із часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але, на час відкриття спадщини, не проживав постійно із спадкоємцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і надає відповідь на питання про прийняття спадщини спадкоємцями.

Судом установлено, що померлий ОСОБА_6 дійсно склав заповіт на ОСОБА_4 . Доказів прийняття останнім спадщини за заповітом суду не надано. Тому слід вважати, що за заповітом ОСОБА_4 спадщину не прийняв.

Згідно доводів представника позивача, ОСОБА_4 також не звертався до нотаріуса із заявою про прийняттям спадщини за законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження того, що ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом померлого ОСОБА_6 , позивач мав би надати суду належні докази спорідненості між даними особами, зокрема свідоцтва про народження чи витяги з Державного реєстру актів цивільного стану, однак такі докази суду не надано.

За таких обставин не можна вважати, що ОСОБА_4 входить до кола спадкоємців за законом після померлого ОСОБА_6 .

Недоведеність факту спорідненості між спадкодавцем і спадкоємцем за законом є підставою для відмови в позові.

Крім цього, відповідно до відмітки в паспорті громадянина України, позивач ОСОБА_1 із 03.02.1994 зареєстрована по АДРЕСА_2 . Її діти ОСОБА_2 зареєстрований за цією ж адресою з 04.04.2013, а ОСОБА_8 із 25.06.2014. У силу вимог ст. 29 ЦК України, слід вважати, що до здійснення реєстрації місця проживання, діти проживали спільно з батьками. Доказів про реєстрацію ОСОБА_4 суду не надано, однак, як не заперечується сторонами у справі, останній також був зареєстрований за вище вказаною адресою. З викладеного суд приходить до висновку, що всі четверо осіб були зареєстровані по АДРЕСА_2 .

У той же час, суду була надана довідка виконкому Орловецької сільради № 912 від 28.08.2018 про те, що ОСОБА_6 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав у будинку АДРЕСА_3 спільно з онуком ОСОБА_4 , його дружиною ОСОБА_1 та правнуками ОСОБА_7 і ОСОБА_2 .

Так як у даній довідці відсутні відомості про те, з яких джерел була отримана інформація про місце проживання вказаних осіб, оскільки в довідці про це не вказано, судом було визнано обов`язковою явку представника Орловецької сільради для надання пояснень з цього питання.

У судовому засіданні представник сільради пояснила, що відображена в довідці інформація була отримана від вуличного депутата, на підставі його письмового підтвердження.

При дослідженні в судовому засіданні підтвердження вуличного депутата, було встановлено, що воно не містить інформації про конкретну адресу проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 і ОСОБА_2 , а лише вказано, що вони спільно проживали з 2000 і по цей час проживають у будинку ОСОБА_6 .

Таким чином, інформація про місце проживання в будинку АДРЕСА_3 , що вказана в довідці № 912 від 28.08.2018, нічим не підтверджена та є надуманою.

Крім цього, відповідно довідки виконкому Орловецької сільради № 913 від 28.08.2018, ОСОБА_4 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживав у будинку АДРЕСА_2 спільно з дружиною ОСОБА_1 та дітьми ОСОБА_8 і ОСОБА_2

Інформація в цій довідці також суперечить підтвердженню вуличного депутата, на підставі якого вона і видавалася за доводами представника сільради, оскільки згідно такого підтвердження, з 2000 року місце проживання сім`ї не змінювалося.

Доводи представника сільради про те, що будинок АДРЕСА_2 непридатний для житла, а тому сім`я проживала в померлого діда на час його смерті, спростовуються виданою ними ж довідкою про те, що вони проживали в цьому будинку на час смерті ОСОБА_4 21.02.2018 (довідка № 913).

Таким чином, оскільки суду надано три документи (довідки виконкому сільради № 912, № 913 та підтвердження вуличного депутата), які суперечать один одному та поясненням представника сільради, суд вважає ці докази недостовірними та до уваги їх не приймає.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), громадяни України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язані протягом 10 днів після прибуття до нового місця проживання, зареєструвати місце проживання.

Згідно ч. 1 ст. 8 цього Закону, реєстрація місця перебування здійснюється за заявою особи, яка зобов`язана подати її протягом 7 днів, після прибуття в місце перебування.

Єдиним доказом місця проживання позивача та її дітей на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 є відомості в паспорті позивача - АДРЕСА_2 , тобто окремо він небіжчика.

Суду також не надано доказів того, що чоловік позивача ОСОБА_4 проживав окремо від сім`ї із ОСОБА_6

А тому відсутні підстави вважати, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після померлого ОСОБА_6 , оскільки суду не надано належних доказів їх спільного проживання на час смерті спадкодавця.

Таким чином, судом установлено дві самостійні підстави для відмови в позові.

Суд не приймає визнання позову відповідачами, оскільки таке визнання позову суперечить вимогам закону.

Керуючись ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. 6, 8 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (у редакції від 11.12.2003), ст. 4, 11-13, 81, 206, 258, 259, 263 - 265, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Орловецької сільської ради Городищенського району Черкаської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання права власності на будинковолодіння в порядку спадкування за законом - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду, через суд першої інстанції, протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 30.01.2020.

Суддя Л. В. Подорога