Провадження №2/359/562/2020
Справа №359/6597/19
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Івановій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, -

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог.

В липні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 20 вересня 2014 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . На даний час вони проживають окремо, при цьому малолітній син ОСОБА_3 проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина. Тому, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред`явлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття.

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.17).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2019 було закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті (а.с.36).

ІІІ. Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач у судовому засіданні підтримала пред`явлений позов та наполягала на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, яким заперечував проти задоволення пред`явленого позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що на даний час не працює та не отримує дохід, оскільки в період з 06 червня по 05 липня 2019 року перебував на лікуванні в Київській обласній клінічній лікарні, йому було проведено ряд операцій та встановлено наступні діагнози: закрита черепно-мозкова травма, гемографічний забій головного мозку, посттравматичний субахноїдальний крововилив, крововилив в шлункову систему головного мозку, артеріальна гіпертензія 2 ступеню, цереброваскулярна хвороба, гостре порушення мозкового кровообігу за ішемічним типом в басейні середньомозкової артерії справа, аневризматична хвороба, мішотчаста аневризма передньої мозкової артерії зліва. Його матеріальний стан не дає можливості сплачувати аліменти, він є інвалідом ІІ групи та продовжує курс реабілітації після перенесених операцій. Вказані діагнози перешкоджають ОСОБА_2 влаштуватись на роботу, зокрема потребує трудової реабілітації, може бути пристосований до роботи в спеціально створених умовах, протипоказані навантаження та робота біля рухомих предметів. За вказаних обставин ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що 20 вересня 2014 року Бориспільським відділом реєстрації актів цивільного стану Київської областіміж ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №518, що підтверджується відміткою про сімейний стан у паспорті громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 (а.с.7).

На даний час малолітній син проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказана обставина підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 18 липня 2019 року, виданою реєстраційною службою Бориспільської міської ради Київської області (а.с.4).

V. Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У відповідності до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтвердили б те, що відповідач добровільно приймає участь в утриманні сина ОСОБА_3 . З огляду на це, суд вважає допустимим примусово стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина.

При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечувати утримання малолітнього сина.

Разом з цим, згідно довідки до акту огляду МСЕК від 30 вересня 2019 року (а.с.27) вбачається, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, інвалідність встановлено строком до 01 жовтня 2021 року.

З копії трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_2 , вбачається, що з 02 жовтня 2019 року він звільнився з роботи в ТОВ «Атем Груп» та на даний час не працевлаштувався (а.с.31-32).

У відповідності до індивідуальної програми реабілітації інваліда від 30 вересня 2019 року (а.с.28) ОСОБА_2 може бути пристосований до роботи в спеціально створених умовах вахтером, черговим (неповний робочий день, додаткові перерви). Протипоказані фізичні навантаження, робота біля рухомих механізмів.

Відомості про те, що ОСОБА_2 має на утриманні інших дітей, непрацездатну дружину та батьків, в матеріалах цивільної справи відсутні.

Крім цього, матеріали цивільної справи не містять відомостей про розмір доходу (заробітку) відповідача, зокрема про розмір пенсії по інвалідності, згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З огляду на ці обставини в сукупності, а також враховуючи стан здоров`я відповідача, суд вважає допустимим стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до дня досягнення дитиною повноліття.

До вказаного висновку суд приходить вважаючи необґрунтованими твердження відповідача стосовно того, що у зв`язку зі станом здоров`я він не працює та не отримує доходу, а тому його слід звільнити від обов`язку сплачувати аліменти на утримання сина.

Оскільки, той факт, що відповідач не працевлаштований, не звільняє його від обов`язку забезпечувати належне утримання свого малолітнього сина та сплачувати аліменти у мінімальному розмірі, визначеному законом.

VI. Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно з ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

При пред`явленні позову ОСОБА_1 не сплатила судовий збір, оскільки вона звільнена від сплати судового збору за пред`явлення даної позовної вимоги на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Пред`явлений нею позов задоволений. Разом з цим, ОСОБА_2 також звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Тому підстави для стягнення з нього на користь держави судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок, відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.150, ч.1 та ч.2 ст.155, ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ч.1 та ч.2 ст.182 СК України, ч.1 та ч.6 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 18 липня 2019 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 03 лютого 2020 року.

Суддя: В.В. Журавський