Постанова

Іменем України

20 липня 2020 року

м. Київ

справа № 283/635/18-ц

провадження № 61-19876св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: голова Малинської міської ради Житомирської області Шостак Олексій Григорович, виконавчий комітет Малинської міської ради Житомирської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року в складі судді Тимошенка А. О. та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року в складі колегії суддів: Талько О. Б., Коломієць О. С., Шевчук А. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до голови Малинської міської ради Житомирської області Шостака О. Г., виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області про визнання незаконним і скасування розпорядження, поновлення та роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позову зазначав, що з 20 червня 2011 року він обіймав посаду директора Малинського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх».

Розпорядженням міського голови Малинської міської ради Житомирської області Шостака О. Г. від 26 лютого 2018 року № 27-к його було звільнено з роботи на підставі пункту 1 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Вказане розпорядження позивач отримав за допомогою засобів поштового зв`язку 01 березня 2018 року.

Вважав своє звільнення незаконним, оскільки рішення Малинської міської ради Житомирської області від 22 грудня 2017 року «Про ліквідацію комунальної установи «Малинський міський центр фізичного здоров`я «Спорт для всіх» було оприлюднено 16 січня 2018 року, а тому відповідно до положень частини п`ятої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування», воно набуло законної сили з дня опублікування, тобто із 16 січня 2018 року. Водночас, попередження про наступне звільнення вручене йому 27 грудня 2017 року, тоді, коли рішення міської ради про ліквідацію вказаної комунальної установи ще не набуло законної сили. Зазначене вище свідчить, що роботодавцем не було дотримано вимог трудового законодавства щодо попередження працівника про наступне вивільнення не менше ніж за два місяці.

Звертав увагу на те, що його звільнення не було погоджене з Житомирським обласним центром фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх», як це передбачено Положенням про Малинський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх».

Також зазначав, що під час його звільнення було порушено пункт 50 Колективного договору, оскільки рішення про ліквідацію Центру проведено без переговорів з трудовим колективом.

Вказував на те, що його звільнено передчасно, оскільки в засобах масової інформації у п`ятиденний термін не опубліковано рішення про ліквідацію Малинського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх».

Крім того, звертав увагу на порушення порядку прийняття рішення про ліквідацію Малинського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» та відсутність економічно-правового обґрунтування необхідності ліквідації Малинського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх».

Розпорядження міського голови Шостака О. Г. від 26 лютого 2018 року № 27-к про звільнення йому було направлено засобами поштового зв`язку в день звільнення, а остаточний розрахунок з ним проведений лише 03 березня 2017 року, що, на думку позивача, також свідчить про порушення вимог трудового законодавства під час його звільнення.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_1 просив визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови Шостака О. Г. від 26 лютого 2018 року № 27-к про його звільнення з посади директора Малинського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх», поновити його на зазначеній вище посаді та стягнути з виконавчого комітету Малинської міської ради середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02 березня 2018 року по день поновлення на роботі.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 11 березня

2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з його безпідставності, оскільки позивачем пред`явлено вимоги до неналежних відповідачів. При цьому, судом першої інстанції зазначено, що наслідком скасування оспорюваного позивачем розпорядження голови буде поновлення позивача на посаді, а тому такі вимоги мають бути пред`явленні до юридичної особи, з якою позивач перебував в трудових правовідносинах та яке не ліквідоване. Міський голова може бути залучений до участі у справі як третя особа на стороні позивача чи відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки відповідно до статті 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Також судом першої інстанції зазначено, що позивач не надав доказів того, що виконавчий комітет Малинської міської ради Житомирської області порушив його трудові права і зобов`язаний виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу. В даному випадку суд вважає, що відповідачем також повинен бути Малинський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх», а тому відмовляє в задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Малинської міської ради повністю за безпідставністю.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення суд першої інстанції залишено без змін.

Колегія суддів апеляційного суду погодилась з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства. Зокрема, як встановлено в судовому засіданні, позивач був письмово попереджений за два місяці про наступне звільнення, що підтверджується його підписом на такому попередженні. Одночасно з попередженням йому надано копію рішення міської ради про ліквідацію центру від 22 грудня 2017 року, про що свідчить акт від 27 грудня 2017 року.

Посилання позивача на ту обставину, що вказане рішення міської ради було опубліковане 16 січня 2018 року, й саме із цієї дати розпочався перебіг строку, передбачений частиною першою 1 статті 49-2 КЗпП України, апеляційний суд визнав безпідставними, оскільки рішення Малинської міської ради житомирської області

від 22 грудня 2017 року спрямоване на реалізацію повноважень, наданих міській раді як засновнику Малинського міського центру фізичного здоров`я, та не є нормативно-правовим актом. Дата опублікування цього рішення в засобах масової інформації не має правових наслідків при вирішенні трудових правовідносин між сторонами.

Судом апеляційної інстанції також зазначено, що погодження звільнення позивача з Житомирським обласним центром фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» носить суто формальний характер, а тому відсутність такої згоди не може бути самостійною підставою для поновлення ОСОБА_1 на посаді за відсутності інших порушень трудового законодавства, яких судом не встановлено.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги та позиція інших учасників справи

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, в якій просить скасувати зазначені вище судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначає, що про порушення судом першої інстанції строків виготовлення повного тексту оскаржуваного рішення, не направлення судом першої інстанції на його адресу ухвали про відкриття провадження в справі та не належне повідомлення про перше судове засідання. Зазначені вище обставини на думку позивача свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Вважає, що судом першої інстанції також порушено процесуальні строки розгляду справи за його позовом в порядку спрощеного позовного провадження. ОСОБА_1 стверджує, що суд навмисно затягував розгляд справи з метою надання часу для ліквідації установи та позбавлення його можливості поновлення на роботі.

Заявник також наголошує на тому, що його звільнення відбулося з порушенням вимог трудового законодавства. Свої доводи ОСОБА_1 аргументує викладеними в позовній заяві обставинами, щодо його неналежного повідомлення про наступне вивільнення та порушення процедури прийняття рішення про ліквідацію Малинського міського центру фізичного здоров`я «Спорт для всіх».

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції, вказавши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, не залучив до участі в справі належного відповідача, до якого на думку суду першої інстанції мали бути пред`явленні вимоги позивачем.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду заяву про уточнення касаційної скарги, в якій наводить розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 до Верховного Суду не надходило.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року, витребувано цивільну справу та надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ»

(далі - Закон № 460-ІХ).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону

№ 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Малинського районного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року підлягає розгляду Верховним Судом в порядку за правилами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в редакції чинній на час її подання, тобто до 08 лютого 2020 року.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Частиною першою статті 400 ЦПК України, в редакції чинній на час подання касаційної скарги, передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду - без змін, оскільки зазначені вище судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Фактичні обставини справи

Судами встановлено, що рішенням Малинської міської ради Житомирської області від 29 квітня 2011 року створено Малинський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» та затверджене відповідне положення про нього.

Відповідно до даного положення Малинський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» є юридичною особою. Директор центру призначається на посаду та звільняється з посади міським головою за поданням відділу у справах сім`ї, молоді та спорту виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області та погодженням із обласним Центром фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх».

Розпорядженням міського голови Малинської міської ради Житомирської області

від 15 червня 2011 року № 130-к ОСОБА_1 призначений на посаду директора Малинського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх»

з 20 червня 2011 року.

21 червня 2011 року Малинський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» зареєстровано як юридичну особу.

Рішенням Малинської міської ради Житомирської області від 17 лютого 2017 року

№ 34 затверджено нову редакцію Положення про Малинський міський центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» (далі - Положення).

Пунктами 3-5 розділу І Положення передбачено, що центр фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» належить до комунальної форми власності. Засновником центру є Малинська міська рада Житомирської області. Центр утворюється, реорганізується та ліквідується Малинською міською радою Житомирської області, належить до сфери її управління і підпорядковується виконавчому органу міської ради.

Згідно з пунктом 5 розділу IV Положення директор центру призначається на посаду і звільняється з посади міським головою за погодженням з Житомирським обласним центром фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх».

22 грудня 2017 року Малинською міською радою Житомирської області прийняте рішення № 234 про ліквідацію Малинського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх».

27 грудня 2017 року ОСОБА_1 повідомлений про звільнення з 01 березня

2018 року у зв`язку із ліквідацією Малинського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх».

Відповідно до акта, складеного комісією виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області 27 грудня 2017 року, разом із попередженням про наступне звільнення, позивачу також видано копію рішення Малинської міської ради Житомирської області від 22 грудня 2017 року.

Розпорядженням Малинського міського голови Житомирської області Шостака О. Г. від 26 лютого 2018 року № 27-к ОСОБА_1 звільнений з посади директора Малинського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» з 01 березня 2018 року на підставі пункту першого чатсини першої статті 40 КЗпП України.

Листом міського голови від 26 лютого 2018 року позивача письмово повідомлено про необхідність отримання 01 березня 2018 року трудової книжки у начальника служби персоналу виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області.

28 лютого 2018 року виконавчий комітет Малинської міської ради повідомив Житомирський обласний центр фізичного здоров`я населення Житомирської обласної державної адміністрації про звільнення позивача з посади директора Малинського міського центру здоров`я населення «Спорт для всіх» у зв`язку з ліквідацією центру.

Відповідно до акта комісії виконавчого комітету Малинської міської ради Житомирської області від 01 березня 2018 року в день звільнення позивач був відсутній на своєму робочому місці. Виїхавши за місцем фактичного проживання позивача, комісія встановила, що останній перебував на подвір`ї власного домоволодіння та не допустив членів комісії до житлового будинку.

Остаточний розрахунок здійснено з позивачем 03 березня 2018 року.

Витяг з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців містить інформацію про припинення Малинського міського центру фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх» з 16 травня 2019 року.

Нормативно-правове обґрунтування

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника передбачені у

статтях 40, 41 КЗпП України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини першої статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

Згідно з частиною першою статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Встановивши, що звільнення позивача відбулось з дотриманням вимог трудового законодавства, суди обґрунтовано виходили з відсутності правових підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги про те, що судом першої інстанції невчасно виготовлено повний текст оскаржуваного рішення, не заслуговують на увагу, оскільки цей факт не вплинув на реалізацію позивачем свого права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Посилання позивача на те, що судом першої інстанції не було направлено на його адресу ухвалу про відкриття провадження в справі, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки відповідач засобами поштового зв`язку отримав копію ухвали про відкриття провадження в справі

12 травня 2018 року, про що свідчить його заява від 16 травня 2018 року (а. с. 64).

Доказів того, що через невчасне направлення судом першої інстанції позивачу копії ухвали про відкриття провадження в справі, останній був позбавлений можливості скористатись своїми процесуальними правами, матеріали справи не містять.

Аргументи касаційної скарги про те, що установу, в якій працював позивач ліквідовано без економічно-правового обґрунтування, відхиляються Верховним Судом, оскільки суди при розгляді спору про поновлення працівника на роботі зобов`язаний перевірити наявність підстав для звільнення (чи мало місце скорочення штату або чисельності працівників), але він не наділений повноваженнями обговорювати питання про доцільність скорочення штату працівників або ліквідації юридичної особи.

В оцінці доводів касаційної скарги Верховний Суд врахував, що вони зводяться до непогодження з висновками суду першої інстанції про те, що позов пред`явлено до неналежних відповідачів, при цьому позивач зазначає, що районний суд безпідставно не залучив належного відповідача.

Однак, відповідно до частини першої статті 42 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду справи судом першої інстанції).

Згідно з частинами першою та другою статті 51 ЦПК України, в редакції чинній на час розгляду справи, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що сторонами у справі є позивач і відповідач, між якими саме і виник спір, за вирішенням якого позивач звернувся до суду з позовом до відповідача.

Проте, клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача до суду позивачем не надано. Суд першої інстанції може роз`яснити позивачу право подати таке клопотання, проте позбавлений процесуальної можливості з власної ініціативи змінювати склад учасників справи.

Доводи заявника, що стосуються порушення, на його думку, порядку прийняття рішення Малинської міської ради Житомирської області від 22 грудня 2017 року «Про ліквідацію комунальної установи «Малинський міський центр фізичного здоров`я «Спорт для всіх» та процедури ліквідації центру, є безпідставними, оскільки такі обставини не були предметом оцінки судами попередніх інстанцій через не пред`явлення таких вимог позивачем.

Аргументи позивача про те, що його було невчасно повідомлено про наступне звільнення спростовуються матеріалами справи, а посилання заявника на частину п`яту статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є безпідставними, оскільки зазначена норма передбачає порядок набрання чинності актами органів місцевого самоврядування, які за своїм характером є нормативно-правовими. Водночас, як правильно зазначено апеляційним судом, рішення Малинської міської ради від 22 грудня 2017 року спрямоване на реалізацію повноважень, наданих міській раді як засновнику Малинського міського центру фізичного здоров`я, та не є нормативно-правовим актом.

Не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень доводи касаційної скарги про те, що відповідачами не дотримана вимога пункту 5 розділу IV Положення, відповідно до якої директор центру призначається на посаду і звільняється з посади міським головою за погодженням з Житомирським обласним центром фізичного здоров`я населення «Спорт для всіх», оскільки позивача звільнено у зв`язку із повною ліквідацією підприємства, і тому за відсутності інших порушень трудового законодавства під час звільнення позивача, не може бути підставою для поновлення його на посаді.

Інші доводи касаційної скарги є аналогічні доводам апеляційної скарги

ОСОБА_1 які були обґрунтовано відхилені апеляційним судом.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в оскаржуваних рішеннях, питання вичерпності висновків судів попередніх інстанцій, Верховний Суд виходить із того, що у справі, що переглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків судів.

Аргументи, викладені в касаційній скарзі щодо недоведеності та переоцінки доказів у справі, таким доводам надавалась оцінка судом апеляційної інстанції і вони мотивовано відхилені. Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги на предмет законності судових рішень виключно в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку із чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Верховний Суд розглянув справу в межах доводів, наведених заявником у касаційній скарзі; враховуючи правомірний правовий результат вирішення спору судами першої та апеляційної інстанцій, підстав вийти за межі розгляду справи судом касаційної інстанції не встановлено.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін із підстав, передбачених статтею 410 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 401, 410 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 11 березня 2019 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик