Справа № 201/5300/20
Провадження № 2/201/2361/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на двох малолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

05.06.2020р. ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на двох малолітніх дітей.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 25.06.2020р. було відкрито провадження по справі та відповідно до ч.2.3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням учасників справи (а.с. № 16).

В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 16.12.2006р. у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 1384. Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З листопада 2019р. сторони припинили сімейні відносини та почали проживати окремо. Після припинення сімейних відносин, діти проживають з матір`ю та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на кожну дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 1779 грн., до досягнення ними повноліття.

Відповідач 15.07.2020р. надав суду відзив на позов (а.с. № 22-24), де зазначив, що не погоджується з вимогами позивачки, оскільки його дохід становить 11 036грн. 87коп., що унеможливлює виплату аліментів у визначеному позивачкою розмірі, а саме 1 779 грн. на кожну дитину. У зв`язку з цим просив стягувати з нього аліменти на утримання малолітніх дітей - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500грн. на кожну дитину.

В наданій суду 16.07.2020р. спільній заяві позивачка та її представник ОСОБА_5 (діє на підставі довіреності від 27.02.2020р. а.с. № 34) позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, справу просили розглядати справу за їх відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 32).

В наданій суду 16.07.2020р. спільній заяві відповідач та його представник ОСОБА_6 (діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 15.07.2020р. - а.с. № 39 - 40) змінили своє ставлення до позову з часткового визнання позовних вимог (яке зазначено у відзиві на позов) на повне визнання. В цій заяві також зазначили, що проти задоволення позову не заперечують, просили розглядати справу за їх відсутності (а.с. № 36).

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалити рішення в судовому засіданні за відсутності обох сторін (їх представників) та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, встановленого ч.5 ст. 157 СК України (в редакції Закону України від 03.07.2018р.).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до п.п. 1. 2, 3, 3-1, 3-2 частини 1 ст. 182 СК України (в редакції Законів України від 17.05.2017р. та 03.07.2018р.) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020р.» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 01.01.2020р. - 1 779грн., з 01.07.2020р. - 1 859грн., з 01.12.2020р. - 1 921грн.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб з відповідачем 16.12.2006р. у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області під актовим записом № 1384 (а.с. № 12).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.07.2020р. шлюб між сторонами розірвано, рішення по справі № 201/4963/20 ще не набрало законної сили.

Батьком малолітніх дітей - доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Жовтневим районним у місті Дніпропетровську відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. № 10 - 11).

Малолітні діти мешкають зі своєю матір`ю ОСОБА_1 . Дані обставини підтвердив і відповідач в своєму відзиві на позов від 15.07.2020р.

При розгляді справи судом проаналізовані заперечення відповідача, які він виклав у відзиві 15.07.2020р. (а.с. № 22-24).

За умови наявності двох малолітніх дітей, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для дитини у віці до 6 на 2020р. встановлено у вищезазначених розмірах, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітніх дітей аліменти в розмірі 1 779грн. на кожну дитину, починаючи стягнення з 05.06.2020р. і до досягнення ними повноліття, стягуючи аліменти на користь матері дітей ОСОБА_1 .

Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017р.) та складає прожитковий мінімум на дитину у віці до 6 років на 2020р., який діяв з 01 січня 2020р.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом враховано й те, що позивачка також повинна брати участь в утриманні дітей.

Судом також встановлено, що відповідач має два джерела доходу, а саме: заробітна плата за основним місцем роботи на посаді голови Дніпропетровської райорганізації УТМР та заробітна плата за сумісництвом на посаді керівника хозяйства Дніпропетровського мисливсько-рибальського виробничого підприємства, що підтверджується довідками про доходи від 08.07.2020р. (а.с. № 25 - 26).

Позивачка в своїй позовній заяві фактично просить стягнути з відповідача прожитковий мінімум на кожну дитину, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2020р.», який діяв з 01 січня 2020р.

При вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню судом враховано, що статтею 192 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом.

При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач в заяві до суду від 16.07.2020р. визнав позовні вимоги та погодився на стягнення аліментів у зазначеному позивачкою розмірі.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць.

Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2020р. за майновими вимогами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180 - 184, ч. 1 ст. 191 СК України, ст. 2 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на двох малолітніх дітей - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, РНОКПП - НОМЕР_3 , аліменти на утримання двох малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення ними повноліття, в розмірі 1 779грн. грн. на кожну дитину, стягуючи аліменти на користь матері дітей ОСОБА_1 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 05.06.2020р.

Рішення у межах суми платежу за один місяць на кожну дитину - допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Ткаченко Н.В.