Справа № 569/653/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Бучко Т.М.

секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача надміру сплачені аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 7385,20 грн та судові витрати у справі.

В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що рішенням суду з нього стягнуто на користь відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розмірі ј частки заробітку, починаючи з 31 серпня 2016 року і до досягнення ним 23 років чи закінчення навчання. Аліменти стягувалися з його заробітної плати з січня 2017 року по квітень 2018 року, хоча наказом від 30 червня 2017 року сина відраховано з числа студентів. Оскільки право на утримання аліментів припинилося з моменту закінчення навчання, кошти за період з липня 2017 року по грудень 2017 року в розмірі 7385,20 грн стягнуті безпідставно.

Ухвалою суду від 28 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала повністю з підстав, вказаних у позовній заяві. Зазначила, що 13 грудня 2019 року відповідачу було направлено вимогу з проханням повернути безпідставно отримані аліменти або спрямувати їх на погашення боргу по доньці по іншому виконавчому провадженні. Відповіді на вимогу отримано не було, тому змушені були звернутися до суду. Постанова державного виконавця про зарахування безпідставно утриманих аліментів на погашення боргу по доньці винесена 11 лютого 2020 року, тобто після пред`явлення позивачем 14 січня 2020 року позову до суду. Наполягає на стягненні безпідставно отриманих аліментів, так як надалі відповідач буде мати можливість пред`явити позов про стягнення заборгованості за аліментами на сина у вказаній сумі. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов не визнала та пояснила, що 16 грудня 2019 року отримала вимогу від представника позивача про повернення надмірно сплачених аліментів на утримання сина або зарахування їх на погашення аліментів на утримання доньки. 18 грудня 2019 року вона звернулася до державного виконавця із заявою про зарахування аліментів на сина як кошти на доньку в наступних поточних платежах. Виконавцем було прийнято відповідну постанову і направлено її за місцем роботи позивача. Син дійсно в червні 2017 року був відрахований з числа студентів, але до січня 2018 року перебував у статусі вільного слухача. Фактично нею аліменти на сина за період з липня 2017 року по грудень 2017 року отримані не були і будуть вирахувані з аліментів на меншу дитину. Оскільки сума безпідставно отриманих аліментів у вимозі вказана не була, виконала пропозицію про зарахування безпідставно отриманих аліментів на сина в заборгованість по аліментам на доньку, яка була вказана у направленій їй представником позивача вимозі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 31 серпня 2016 року і до осягнення ним 23 років чи закінчення навчання. Одночасно цим рішенням стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки заробітку до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Наказом ректора Національного університету «Острозька академія» від 30 червня 2017 року ОСОБА_4 відраховано з числа студентів 2 курсу Навчально-наукового інституту права ім..Малиновського у зв`язку з невиконанням навчального плану.

Як вбачається з довідки № 148 від 28 листопада 2019 року Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Ювілейний» Рівненської міської ради, за період з січня 2017 року по квітень 2018 року із заробітної плати позивача ОСОБА_3 утримано 17319,43 грн аліментів згідно ВП №53542981 від 7 червня 2018 року на сина ОСОБА_4 . Сума утриманих аліментів за період з липня 2017 року по грудень 2017 року складає 7385,20 грн.

Постановою старшого державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Стариченко І.С. від 7 червня 2018 року виконавчий лист №569/10956/16-ц, виданий Рівненським міським судом 13 лютого 2017 року, про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 повернуто стягувачу ОСОБА_2 на підставі її заяви від 13 лютого 2018 року про повернення виконавчого документа без подальшого виконання, оскільки син закінчив навчання 27 січня 2018 року.

13 грудня 2019 року представником позивача на адресу відповідача направлено вимогу з пропозицією повернути безпідставно отримані кошти або звернутися із заявою в Державну виконавчу служби про те, щоб отримані поточні аліменти на сина ОСОБА_4 були зараховані на погашення боргу по доньці ОСОБА_5 по іншому виконавчому провадженні. Крім того, у вимозі зазначалося прохання надати відповідь в 5-ти денний термін з дня отримання вимоги. Вказана лист відповідач отримала 16 грудня 2020 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення та не заперечувалося відповідачем.

18 грудня 2019 року відповідач звернулася до начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області із заявою, в якій просила отримані нею аліментні кошти на сина за період з 30 червня 2017 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 зарахувати як аліментні кошти на доньку ОСОБА_5 в наступних поточних платежах.

Постановою головного державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Анненковою О.Ю. від 11 лютого 2020 року звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_3 (позивача) за виконавчим листом № 569/18923/19 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 . Цією ж постановою зобов`язано бухгалтера КНП «Міська лікарня № 2» Рівненської міської ради зарахувати у поточні платежі надмірно виплачені аліменти в сумі 7385,20 грн згідно заробітної плати боржника, починаючи з 21 грудня 2019 року, після чого утримання проводити згідно вимог виконавчого документа.

Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом (ч.4 ст.432 ЦПК України).

Оскільки постановою державного виконавця Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 7 червня 2018 року виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 повернуто стягувачу без подальшого виконання, позивач з метою стягнення безпідставно отриманих аліментів звернувся до суду з даним позовом.

Враховуючи, що відповідачем в 5-ти денний строк виконано вимогу позивача про звернення із заявою в державну виконавчу службу щодо зарахування утриманих аліментів на сина на погашення боргу по аліментах на доньку, суд не вбачає підстав для задоволення позову та стягнення безпідставно отриманих аліментів.

Доводи представника позивача про ймовірність пред`явлення відповідачем позову до позивача про стягнення заборгованості по аліментах нічим не підтверджені, ґрунтуються на припущеннях та спростовуються постановою державного виконавця про зарахування надмірно отриманих аліментів на сина у поточні платежі, які стягуються як аліменти на доньку.

Ненадання відповідачем письмової відповіді на вимогу від 12 грудня 2019 року про повернення безпідставно отриманих аліментів не може, на думку суду, слугувати підставою для стягнення таких аліментів за наявності вказаної вище постанови державного виконавця від 11 лютого 2020 року.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

За правилами ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Відтак, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат на сплату судового збору та правничу допомогу відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.10, 12, 89, 141, 258-259, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих аліментів.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Жовтневим РУ ГУ МВС України у м.Києві 25 липня 1996 року;

відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 15 липня 2020 року.

Суддя :