Справа № 287/1668/19
У х в а л а

"14" липня 2020 р. м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2019 року до Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, яка розподілена судді Волощуку В.В.

09.07.2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Винару Л.В.

14.07.2020 року на запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація з Олевської міської ради про зареєстроване місце проживання відповідачки ОСОБА_2 .

Вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При цьому позивачем заявлено окрему позовну вимогу про залишення неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на подальше проживання та виховання з матір`ю.

Позивачу необхідно зазначити у позові, чи існує у сторін реальний спір стосовно місця проживання неповнолітньої дитини.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Враховуючи наведене, участь органу опіки та піклування під час розгляду даного позову є обов`язковою, але позивач таку особу в позові не вказав, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 19 СК України.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору в установленому законом порядку, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання до суду, зокрема, позовної заяви.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. (ч. 1 ст. 4 Закону).

З доданої до позову квитанції від 30.09.2019 року вбачається, що позивачем ОСОБА_1 сплачений судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру про розірвання шлюбу в розмірі 768,40 грн., але за окрему позовну вимогу про визначення місця проживання неповнолітньої дитини судовий збір не сплачений.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» позивач у разі необхідності розгляду спору щодо місця проживання дитини має сплатити судовий збір за позовну вимогу про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, що становить 840,80 грн. або надати докази того, що він відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Виходячи з вищезазначеного і відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175, 177 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. В разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В.Винар