Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/313/20
Провадження 2-з/357/15/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

17 січня 2020 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Цукуров В. П. розглянувши заяву ТОВ Агрофірма «Матюші» про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ Агрофірма «Матюші» до ОСОБА_1 , Товариства з додатковою відповідальністю «Шамраївській цукровий завод», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція Адміністративних послуг» Євко Володимира Володимировича про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла заява представника позивача ТОВ Агрофірма "Матюші" Тетері С.І., у якій вона просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку: площею 2,1403 га з кадастровим номером :01:009:0030, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204).

Також заявник просить вжити заходи забезпечення позову у даній справі шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки: площею 2,1403 га з кадастровим номером :01:009:0030, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204).

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивачем подано позов про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою (емфітевзис) та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно. Позивач вважає, що існує небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення по справі, про що свідчать дії Відповідача.

Так, Відповідач ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,1403 га з кадастровим номером :01:009:0030, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

12.06.2014 року ОСОБА_2 , спадкоємицею якої є Відповідач-1, уклала з ТОВ Агрофірма "Матюші" договір оренди землі № б/н, за яким передала в оренду Позивачу Земельну ділянку строком на 10 років ("Договір оренди").

27.01.2015 року державний реєстратор Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області Бурімська Н.І. прийняла рішення про державну реєстрацію прав за індексним номером 20232273, яким зареєструвала право оренди на Земельну ділянку за Товариством, на підтвердження чого надано суду копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі "ДРРПНМ") про реєстрацію права оренди.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_2 09.11.2018 року Відповідач-1 як її спадкоємиця зареєструвала за собою право власності на Земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-1433 від 09.11.2018 року, виданого Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою Київської області, внаслідок чого набула прав та обов`язків орендодавця за Договором оренди.

До лютого 2018 року Позивач користувався Земельною ділянкою у своїй господарській діяльності і належним чином сплачував орендну плату.

Проте, починаючи з лютого 2018 року ОСОБА_2 , а потім ОСОБА_1 вчиняли дії, спрямовані на позбавлення ТОВ Агрофірма "Матюші" права користування Земельною ділянкою за Договором оренди.

За скаргою, поданою ОСОБА_2 та іншими особами до Міністерства юстиції України 28.02.2018 року, наказом № 729/5 від 15.03.2018 року Міністерство скасувало рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права оренди на Земельну ділянку.

Незважаючи на те, що Договір оренди є дійсним і ніким не оспорений, 02.03.2018 року ОСОБА_2 уклала з Товариством з додатковою відповідальністю "Шамраївський цукровий завод" ("Відповідач-2", "ТДВ "Шамраївський цукровий завод") Договір оренди землі № б/н, за яким передала останньому в оренду Земельну ділянку, після чого державний реєстратор Комунального підприємства Великодимерської селищної ради "Комунальна служба реєстрації речових прав" Мироненко Юлія Юріївна 15.03.2018 року, у день скасування Міністерством юстиції України державної реєстрації права оренди Позивача на Земельну ділянку, прийняла рішення про державну реєстрацію цього права за Відповідачем-2.

Вважаючи укладення вказаного договору оренди незаконним та таким, що порушує права Товариства, останнє у липні 2018 року звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом про визнання недійсним Договору оренди № б/н від 02.03.2018 року, укладеного між ТДВ "Шамраївський цукровий завод" та ОСОБА_2 , та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди Земельної ділянки за Відповідачем-2.

Ухвалою від 08.08.2018 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області відкрив провадження у справі № 357/7812/18 за цим позовом, а ухвалою від 03.04.2019 року замінив відповідача у цій справі з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 ..

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10.09.2019 року у справі № 357/7812/18, що набрало законної сили 10.10.2019 року, позов ТОВ Агрофірма "Матюші" був задоволений у повному обсязі.

Водночас, після звернення Позивача до суду з метою ускладнення виконання судового рішення у справі № 357/7812/18 між ОСОБА_1 та ТДВ "Шамраївський цукровий завод" було укладено Договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № б/н від 05.01.2019 року ("Оспорюваний договір"), згідно з яким Відповідач-2 фактично повторно отримав право використовувати Земельну ділянку для здійснення сільськогосподарської діяльності.

07.03.2019 року державний реєстратор Комунального підприємства "Агенція адміністративних послуг" Євко Володимир Володимирович ("Відповідач-3", "Державний реєстратор") прийняв щодо Земельної ділянки рішення про державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) за ТДВ "Шамраївський цукровий завод", індексний номер: 45853715, у зв`язку з чим до ДРРПНМ було внесено запис про інше речове право за № 30598171 ("Оскаржуваний запис").

На підтвердження вищенаведених обставин надано копії інформаційної довідки з ДРРПНМ щодо Земельної ділянки, рішення Державного реєстратора та Оспорюваного договору, отриманих адвокатом Позивача з електронних матеріалів реєстраційної справи щодо Земельної ділянки у ДРРПНМ.

Позивач вважає, що Оспорюваний договір укладений з порушенням норм законодавства та Договору оренди, укладеного між ТОВ Агрофірма "Матюші" та Відповідачем-1, а державну реєстрацію права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису) щодо Земельної ділянки за Відповідачем-2 проведено з порушенням норм законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

З огляду на це, з метою відновлення своїх прав на Земельну ділянку ТОВ Агрофірма "Матюші" звернулося до суду з позовом про визнання недійсним Оспорюваного договору та скасування Оскаржуваного запису, внесеного до ДРРПНМ Державним реєстратором.

При цьому Позивач зазначає, що наведені дії Відповідача 1 свідчать про те, що вона може до набрання законної сили у справі за даним позовом вчинити такі ж, або інші дії з метою подальшого ускладнення поновлення його порушеного права оренди і унеможливити виконання рішення суду у цій справі у разі задоволення позову.

Відповідно до приписів ч.1 ст.153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши доводи позивача, суд приходить до висновку про те, що вимоги заяви підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позовними вимогами.

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може забезпечуватися шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Оскільки, як убачається із матеріалів позову, спірне майно земельна ділянка, належить Відповідачеві та передана ним, тобто знаходиться за договором у користуванні іншої особи ТДВ "Шамраївський цукровий завод", то співмірним та відповідним способом забезпечення позову є саме накладення арешту на земельну ділянку.

З урахуванням вищевказаних доказів, що надані Позивачем, суд приходить до висновку про те, що між сторонами дійсно існує спір і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав Позивача. У цій частині вимоги Позивача є співмірними із предметом позову, а вид такого забезпечення відповідає позовним вимогам повністю. Тому вимоги про забезпечення позову є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом накладення арешту на земельну ділянку: площею 2,1403 га з кадастровим номером :01:009:0030, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204).

При цьому суд зауважує, що таке забезпечення позову має тимчасовий характер і спрямоване лише на запобігання розпорядженню майном та жодним чином не обмежує Відповідача у праві користування, у томі числі здійснення господарської діяльності на спірній земельній ділянці.

У частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо вищевказаної земельної ділянки заява задоволенню не підлягає. Такі вимоги фактично стосуються необмеженого та чітко не визначеного кола осіб, не є співмірними з предметом позову та не відповідають позовним вимогам.

Крім того, задоволення заяви в частині вимог про накладення арешту на спірну земельну ділянку, виключає можливість вчинення будь-яких реєстраційних дій та прийняття рішень про державну реєстрацію речових прав на вказане нерухоме майно.

Тому правових підстав для задоволення таких вимог у суду немає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 149-153, 157, 260-261 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ТОВ Агрофірма "Матюші" про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку: площею 2,1403 га з кадастровим номером :01:009:0030, що розташована у межах Матюшівської сільської ради Білоцерківського району Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 204).

В частині вимог про забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України та його територіальним органам, усім суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям), усім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, державним виконавцям, приватним виконавцям, вчиняти будь-які реєстраційні дії, приймати будь-які рішення про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо земельної ділянки відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів із її складення до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяВ. П. Цукуров