У Х В А Л А

Іменем України

20 січня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Панченко О.М.

за участю:

секретаря судових засідань - Чехун Ю.В.

заявника (відповідача) - ОСОБА_1

представник заявника (відповідача) - адвоката Клименка Є.Г.

представника позивача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 18.10.2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Шевченка А.М., який діє на підставі рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.02.2016 року №261 від 31.05.2017 року до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2017 року ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Шевченка А.М., який діє на підставі рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.02.2016 року №261 від 31.05.2017 року звернулося до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18.10.2018 року ухваленому в цивільній справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги ПАТ «Родовід Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Шевченка А.М., який діє на підставі рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.02.2016 року №261 від 31.05.2017 року задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість у розмірі 9 423.25 грн., з яких 3% річних від суми простроченої основної заборгованості за кредитом за період з 25.10.2013 року по 23.03.2017 року - 926.86 грн.; сума 3% річних від суми простроченої плати по кредиту за період з 25.10.2013 року по 23.03.2017 року - 15.99 грн., курсова різниця погашення заборгованості за кредитним договором при виконанні рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2013 року в розмірі 8 458.49 грн., а також стягнути судовий збір в сумі 1 600.00 грн. (а.с. 84-87).

11.12.2018 року представником відповідача - адвокатом Звольським І.І. було подано до суду письмову заяву про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києа від 18.10.2018 року (а.с. 93-95).

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 18.12.2018 року заяву представника відповідача - адвоката Звольського І.І. про перегляд заочного рішення Деснянського районного суду м. Києа від 18.10.2018 року було залишено без руху, з наданням терміну для усунення недоліків (а.с. 97-99).

У зв`язку з невиконанням стороною відповідача ухвали суду від 18.12.2018 року, 28.01.2019 року ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.01.2019 року було повернуто представнику відповідача ОСОБА_1 - адвокату Звольському І.І. матеріали поданої ним заяви про перегляд заочного рішення суду (а.с. 104-105).

Від відповідача у справі ОСОБА_1 17.12.2019 року до суду надійшла письмова заява про перегляд заочного рішення суду від 18.10.2018 року, посилаючись на те, що вона участі в судовому засіданні не приймала, оскільки нею було укладено договір про надання правової допомоги з адвотаком ОСОБА_2 , який мав представляти її інтереси в суді. Проте, адвокат Звольський І.І. не повідомляв її про хід розгляду справи, ввівши її в оману щодо фактичних обставин справи. Нею не було отримано повідомлень з суду щодо розгляду справи та ухвалення заочного рішення по справі, про існування оскаржуваного заочного рішення їй стало відомо в жовтні 2019 року, коли за місцем її роботи надійшла постанова державного виконавця про звернення стягнення на її заробітну плату. Крім цього, вказує, що вказане рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому заочне рішення суду підлягає скасуванню.

В заяві про перегляд заочного рішення, відповідачем також зазначається клопотання про поновлення процесуального строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, оскільки вказаний строк було пропущено з поважної причини, в зв`язку з тим, що оскаржуване судове рішення нею було отримано лише 11.12.2019 року.

У судовому засіданні відповідач та її представник підтримали заяву про перегляд заочного рішення, з підстав викладених в даній заяві, та просили суд про її задоволення.

Представник позивача в судовому засіданні заперечувала щодо поданої відповідачем заяви про перегляд заочного рішення, з підстав викладених в письмових запереченнях, наявних в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали заяви, оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно п.2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного провадження.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно трьох наведених умов.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 судом повідомлялася про дату, час і місце судового розгляду за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, яка була вказана у відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві. З наявних в матеріалах справи зворотніх повідомлень про отримання рекомендованого відправлення вбачається, що відповідач була обізнана щодо суті спору, нею отримувалися судові виклики (повістки) (а.с. 57, 80).

Щодо тверджень відповідача стосовно введення її в оману її представником, у зв`язку з чим вона не з`являлася до суду під час розгляду справи, то суд дані пояснення відповідача до уваги не приймає, оскільки ОСОБА_1 знала про судовий розгляд справи, а сторони судового процесу зобов`язані з розумним інтервалом часу самі цікавитися провадженням у її справі.

Крім того, законодавцем визначено, що для скасування заочного рішення необхідно встановити не лише поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, що його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності двох умов можна вважати, що наявні підстави для скасування заочного рішення і призначення справи до розгляду у загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Окрім цього, у відповідності до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідачу було відомо про наявність в провадженні Деснянського районного суду м. Києва позовної заяви про стягнення з неї заборгованості, відповідач не позбавлена була права безпосередньо звернутися до суду, з метою з`ясування інформації щодо розгляду та руху даної позовної заяви.

Крім того, в своїй заяві відповідачем не було наведено переконливих аргументів, які б слугували підставами для скасування заочного рішення суду, тому суд вважає, що немає підстав для перегляду заочного рішення суду, заява відповідача є безпідставною, оскільки відповідачем не надано суду доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. При постановленні заочного рішення судом було всебічно досліджено та проаналізовано обставини справи в їх сукупності.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 260, 261, 287, 288, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 18.10.2018 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Шевченка А.М., який діє на підставі рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 25.02.2016 року №261 від 31.05.2017 року до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, представнику заявника, що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали суду виготовлено 24.01.2020 року.

Суддя: О.М. Панченко