Справа № 204/6908/18
Провадження № 2/204/75/20
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

24 січня 2020 рокуКрасногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Окунська М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Третя дніпровська державна нотаріальна контора про припинення права спільної власності, припинення права на спадкування, стягнення грошової компенсації та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, згідно уточнених позовних вимог, звернувся до суду з позовом до відповідачів про припинення права спільної власності ОСОБА_5 на 43/100 частки квартири АДРЕСА_1 ; припинення права на спадкування належної відповідачу ОСОБА_6 частки нерухомого майна у 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 ; припинення права на спадкування належної відповідачу ОСОБА_3 частки нерухомого майна у 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 ; припинення права на спадкування належної відповідачу ОСОБА_4 частки нерухомого майна у 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 ; стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_6 грошової компенсації відповідно до належної їй частки у спадщині від суми, що становить ринкову вартість 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 з вирахуванням суми боргу відповідача за комунальні послуги та судових витрат позивача; стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_3 грошової компенсації відповідно до належної їй частки у спадщині від суми, що становить ринкову вартість 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 з вирахуванням суми боргу відповідача за комунальні послуги та судових витрат позивача; стягнення з позивача на користь відповідача ОСОБА_4 грошової компенсації відповідно до належної йому частки у спадщині від суми, що становить ринкову вартість 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 з вирахуванням суми боргу відповідача за комунальні послуги та судових витрат позивача; визнання за позивачем права власності на 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 .

В підтвердження своїх позовних вимог позивач посилається на те, що їй з 13 червня 2002 року належить на праві спільної часткової власності 57/100 частин квартири АДРЕСА_1 , в якій вона постійно проживає. Інші 43/100 частин даної квартири на підставі рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 березня 1999 року у справі №2-309/1998 належать ОСОБА_5 . Однак з червня 2002 року ОСОБА_5 не проживає у спірній квартирі. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер та із заявами про прийняття спадщини звернулися відповідачі. Проте протягом 13 років відповідачі не належним чином не оформили спадщину, свідоцтво про право на спадщину не отримали, бажання проживати в належному спадкодавцеві майні та нести витрати по утриманні частини квартири ніколи не виявляли. Позивач вважає, що спільне володіння та користування спірною квартирою неможливе, нерухоме майно є неподільним, припинення права власності на частку в спірному майні не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів, а тому враховуючи викладене, на думку позивача, позов підлягає задоволенню.

У судове засідання позивач та представник позивача ОСОБА_7 не з`явилися, представник позивача ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутності, а також відзив не подавали, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду представника позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини.

Позивачу на праві власності належить 57/100 частин квартири АДРЕСА_1 . Інші 43/100 частини даної квартири належить ОСОБА_5 (а.с.4,5,11,51).

Квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 67,2кв.м., житловою площею 51,2кв.м., складається з коридору, загальною площею 5,7кв.м., коридору, загальною площею 1,4кв.м., вбиральні, загальною площею 1,0кв.м., кухні, загальною площею 7,0кв.м., житлової кімнати, загальною площею 9,8кв.м., житлової кімнати, загальною площею 10,7кв.м., житлової кімнати, загальною площею 19,1кв.м., житлової кімнати, загальною площею 11,6кв.м., балкону, загальною площею 0,9кв.м. (а.с.6-10).

З копії акту Житлово-експлуатаційної контори №18 від 17 жовтня 2000 року вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 на момент обстеження ніхто не проживає, акт складено при опечатаній квартирі (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, після смерті якого відкрилася спадщина 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.80).

05 червня 2007 року із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 звернулася спадкоємець першої черги відповідач ОСОБА_3 , яка є матір`ю спадкодавця (а.с.79, 86 на звороті,88).

Також 13 листопада 2007 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_5 звернулася спадкоємець першої черги відповідач ОСОБА_6 , яка в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_8 », від імені якої діяла мати ОСОБА_9 , оскільки відповідач ОСОБА_2 на той час була малолітньою (а.с.77,92,141).

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_5 також є син останнього відповідач ОСОБА_4 (а.с.95).

Згідно висновку за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи №857-19 від 09 вересня 2019 року ринкова вартість 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 від загальної вартості квартири складає 178764 грн на момент проведення експертизи (а.с.179-187).

Згідно з вимогами частини другої статті 365 ЦК України позивач внесла на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області області грошову суму, визначену висновком експерта, у розмірі 178765 грн, що підтверджується квитанцією від 15 листопада 2019 року (а.с.204).

Вирішуючи позовні вимоги про припинення права спільної власності на частку квартири АДРЕСА_1 , стягнення з позивача на користь відповідачів грошової компенсації відповідно до належної їм частки у спадщині від суми, що становить ринкову вартість 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 та визнання за позивачем права власності на 43/100 частини зазначеної квартири судом враховується наступне.

Згідно зі статтями 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Стаття 1222 ЦК України визначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

З матеріалів спадкової справи після померлого ОСОБА_5 встановлено, що заповіт останнім не складався.

Таким чином, право на спадкування спірної 43/100 частки майна одержують спадкоємці за законом (статті 1261-1265 ЦК України).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідач ОСОБА_3 своєчасно звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 .

Крім того, судом враховується, що відповідно до частини чотири статті 1268 ЦК України малолітні та неповнолітні особи, якими на час відкриття спадщини були відповідачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вважаються такими, що прийняли спадщину з часу її відкриття.

Частиною 1 статті 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, відповідачі, які є єдиними спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_5 , своєчасно прийняли спадщину та вони є в рівних частках співвласниками 43/100 частки квартири в будинку АДРЕСА_2 з дня відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та об`єкта, який є спільним майном.

З огляду на викладене, враховуючи, що спільне володіння і користування сторонами спірним майном є неможливим; припинення права власності відповідачів на спірну частину квартири не завдасть їм істотної шкоди як співвласникам; тієї обставини, що відповідачі ніколи не проживали в спірній квартирі, будь-якої заінтересованості щодо неї не проявляють близько 13 років; позивач внесла на депозитний рахунок суду суму вартості 43/100 частини спірної квартири, визначеної висновком судової експертизи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення права спільної часткової власності відповідачів на 43/100 частини квартири; визнання за позивачем права власності на 43/100 частини цієї квартири; стягнення з позивача на користь відповідачів у рівних частинах компенсації вартості 43/100 частини спірної квартири, що складає по 59588 грн (178764/3) на користь кожного, які знаходяться на депозитному рахунку суду.

Вирішуючи позовні вимоги про вирахування з суми компенсації вартості спірної 43/100 частки квартири суми боргу відповідачів за комунальні послуги судом враховується наступне.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження даної позовної вимоги позивачем не надано суду жодного доказу понесення нею таких витрат. Надана суду копія розрахунку КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради та КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради щодо наявної станом на 01 липня 2018 року заборгованості за послуги з вивезення твердих побутових відходів, з управління багатоквартирними будинками, водопостачання та водовідведення не підтверджує понесення таких витрат позивачем, а тому у задоволенні позову в даній частині слід відмовити.

Вирішуючи позовні вимоги про припинення права відповідачів на спадкування належної їм частки нерухомого майна у розмірі 43/100 частини квартири АДРЕСА_1 судом враховується наступне.

Частиною 3 ст. 1224 ЦК України визначено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Жодних підстав для того, щоб прийти до висновку щодо усунення від права на спадкування відповідачів з підстав визначених ст. 1224 ЦК України, в судовому засіданні не встановлено, належних та допустимих доказів в даній частині позивачем також суду не надавалися. Та обставина, що відповідачі протягом 13 років не отримали свідоцтва про право на спадщину не свідчить про наявність підстав припинення права на спадкування. Крім того, отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця (п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року).

Будь-яких інших підстав для припинення права відповідачів на спадкування в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, у задоволенні позову в даній частині також слід відмовити.

З огляду на викладене, пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі по 384,66 грн (1153,98/3) (а.с.40) з кожного, витрат пов`язаних з проведенням експертизи у розмірі по 1372,80 грн (4118,40/3) (а.с.151) з кожного та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі по 3333,33 грн (10000/3) (а.с.29-32) з кожного, а всього по 5090,79 грн (384,66+1372,80+3333,33).

Крім того, з позивача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2114,40 грн (704,80*3) за розгляд трьох позовних вимог про припинення права на спадкування відповідачів щодо яких позивачем не було сплачено судовий збір під час подання позову до суду.

Понесені позивачем судові витрати за проведення ринкової оцінки нерухомого майна у розмірі 800 грн розподілу не підлягають, оскільки позивачем не надано суду доказів понесення таких витрат. Додана до позовної заяви копія дублікату квитанції про перерахування ОСОБА_10 на банківський рахунок ОСОБА_11 коштів у розмірі 800 грн судом до уваги не приймається, оскільки ОСОБА_12 не є стороною у справі, у призначенні платежу вказано «Перевод на карту ПриватБанка», що унеможливлює встановлення понесення таких витрат позивачем за проведення ринкової оцінки нерухомого майна.

Вимога позивача щодо вирахування зсуми компенсації вартості спірної 43/100 частки квартири судових витрат понесених позивачем судом під час ухвалення даного рішення не розглядається з огляду на наступне. Така вимога поставлена перед судом передчасно, так як відноситься до зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення суду, що урегульовано ст. 435 ЦПК України, та не відноситься до питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Третя дніпровська державна нотаріальна контора про припинення права спільної власності, припинення права на спадкування, стягнення грошової компенсації та визнання права власності задовольнити частково.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на 43/100 квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 43/100 квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 компенсацію вартості 43/100 квартири АДРЕСА_1 у розмірі по 59588 (п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн 00 коп. кожному, що знаходяться на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області №7442, які були внесені відповідно до квитанції №1779-5038-7845-2231 від 15 листопада 2019 року.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі по 5090 (п`ять тисяч дев`яносто) гривень 79 (сімдесят дев`ять) копійок з кожного.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2114 (дві тисячі сто чотирнадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Третя особа Третя дніпровська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: м.Дніпро, вул. Робоча, буд.22-а, ідентифікаційний код юридичної особи 02890950.

Головуючий: