Єдиний унікальний номер №440/393/15-ц
Провадження № 6/943/3/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року

Буський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Коса І.Б.,

секретаря судового засідання - Дутки С.І.,

розглянувши в залі суду в місті Буську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах боржника ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою в інтересах боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_2 про стягнення з останнього на користь ОСОБА_3 коштів за проведення експертиз в сумі 1594,52 грн. та 3310,00 грн. за відхилення від вартості часток у будинку. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виданий Буським районним судом Львівської області виконавчий лист № 2-2/2010 від 21.08.2014 року у вищевказаному виконавчому провадженні про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 вищевказаних коштів.

В обгрунтування поданої заяви ОСОБА_1 покликається на те, що суддею Буського районного суду Львівської області Мельником С.Р. було видано виконавчий лист № 2-2/2010 від 21 серпня 2014 року про стягнення із його довірителя ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 коштів за проведення експертиз в сумі 1594,52 грн. та 3310,00 грн. за відхилення від вартості часток у будинку. 06 березня 2015 року державним виконавцем ВДВС Золочівського РУЮ Воркуш І.С. було відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного листа. При цьому заявник вважає оскаржуваний виконавчий лист таким, що підлягає скасуванню через порушення чинного законодавства. Зокрема покликається на те, що такий начебто виданий на примусове виконання рішення Буського районного суду Львівської області від 14.06.2013 року по цивільній справі № 2-2/2010, якого не існує. Крім того рішенням апеляційного суду Львівської області від 20.12.2012 року по справі № 22-ц-34/12 було скасовано рішення Буського районного суду Львівської області від 26.04.2010 року по справі № 2-2/2010 в частині задоволення вимог ОСОБА_3 про поділ будинку, земельної ділянки та постановлено нове рішення про поділ будинку. Вказане рішення набрало законної сили 20.12.2012 року, що ставить під сумнів зазначення судом у спірному виконавчому листі від 21.08.2014 року про те, що рішення суду набуло чинності від 10.04.2014 року та діє до 10.04.2015 року. З огляду на вказані порушення законодавства заявник вважає оскаржуваний виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, а тому просить подану заяву задовольнити.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, хоча повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Оскільки в силу приписів частини третьої статті 432 ЦПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви, а тому з урахуванням наведеного суд вважає за можливе розглянути заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню без їх участі.

Через неявку в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає процесуальним приписам частини другої статті 247 ЦПК України.

Розглянувши заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог частини першої статті 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч. 2 ст. 18 ЦПК України).

Як встановлено судом, що 21 серпня 2014 року Буським районний судом Львівсьткої області було видано виконавчий лист № 2-2/2010 про стягнення із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 1594,52 грн. вартості проведених судових експертиз та 3310 грн. за відхилення від вартості часток у будинку згідно варіанту №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №3261 від 13.02.2007 року.

В силу вимог частини другої статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин..

У відповідності до вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Покликання заявника на те, що оскаржуваний ним виконавчий лист начебто виданий на примусове виконання іншого рішення Буського районного суду Львівської області, якого не існує, оспорювання заявником дати набрання рішенням суду законної сили, а також те, що оскаржуваний виконавчий лист був виданий із порушеннями чинного законодавства, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки заявником не доведено належними і допустимими доказами значених вище обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Більше того такі доводи спростовуються ухвалою Буського районного суду Львівської області від 06 травня 2015 року.

Так, вищевказаною ухвалою суду від 06.05.2015 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання того ж самого виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з аналогічних доводів. Зокрема, вищевказане судове рішення мотивоване тим, що у виконавчих листах виданих 21.08.2014 року за №2-2/2010 про стягнення із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 1594,52 грн. вартості проведених експертиз та 3310 грн. за відхилення від вартості часток у будинку допущено описки, які можуть бути усунуті шляхом звернення із заявою про їх виправлення, але вони не можуть бути підставою для того, щоб визнавати зазначені вище виконавчі листи такими, що не підлягають виконанню. Відтак у задоволенні заяви було відмовлено та відновлено стягнення за вищевказаними виконавчими листами № 2-2/2010 від 21.08.2014 року.

Відтак із наведеного вбачається те, що заявник повторно звернувся до суду з аналогічною заявою із тих самих підстав із доводами, яким надана правова оцінка судовим рішенням, а саме: ухвалою Буського районного суду Львівської області від 06 травня 2015 року, яка не скасована.

Згідно вимог частини четвертої та п`ятої статті 432 ЦПК України про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу, може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Оскільки заявником не доведено належними і допустимими доказами значених вище обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а заява подана повторно із раніше розглянутих підстав, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Ураховуючи наведене і керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 258, 260, 263, 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах боржника ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Буський районний суд Львівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Кос І. Б.