Справа № 509/3287/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року смт Овідіополь

Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Бочаров А.І., розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову, подану з позовною заявою ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про визнання правочину таким, що вчинено під впливом обману та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про визнання правочину таким, що вчинено під впливом обману та стягнення коштів.

17.07.2020 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про визнання правочину таким, що вчинено під впливом обману та стягнення коштів.

Одночасно з уточненою позовною заявою представником позивача подано до суду належним чином оформлену заяву про забезпечення позову, відповідно до якої він просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер: :02:005:2893 та належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.07.2020 року провадження у справі відкрито.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується серед іншого забороною вчиняти певні дії, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ч.2 ст.150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до наданих з приводу такого процесуального питання роз`яснень, що викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року (п.4), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить вчинити особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно до ч.1 ст.150 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Таким чином розглядаючи питання про застосування заходів забезпечення позову суд його вирішує на підставі доказів, які долучені до матеріалів справи, та які оцінюються виключно у контексті необхідних для вирішення питання обставин.

У провадженні суду перебуває зазначена цивільна справа.

Стороною позивача до відповідача заявлено позовні вимоги про визнання правочину недійсним та стягнення майнової шкоди у розмірі 1 527 120 грн.

Вимоги про обтяження предметів спору сторона позивача обґрунтувала можливістю відповідача здійснити відчуження будинку на користь третіх осіб, та доцільністю тимчасового обмеження титульного власника у розпорядженні спірним майном, оскільки відчуження такого майна на користь інших осіб може призвести до істотного ускладнення розгляду справи та унеможливить виконання можливого рішення у справі про задоволення позову.

Отже, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, необхідно встановити, чи належить на час вирішення питання про забезпечення позову таке майно відповідачу.

Суд, зважаючи на відомості про приналежність майна та підстави його набуття, та виходячи з необхідності збереження балансу між обмеженням прав власника такого майна та доцільністю тимчасового його обтяження для забезпечення виконання можливого рішення суду про задоволення вимог позову, доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для повного задоволення вимог про забезпечення позову, викладених у заяві про забезпечення позову.

При цьому суд вважає заявлений захід забезпечення позову співмірним заявленим позовним вимогам.

Разом з тим суд роз`яснює відповідачу, що за його заявою суд, у наступному, може змінити або скасувати захід забезпечення позову, у випадку, коли дійде до висновку про обґрунтованість відповідного клопотання.

Керуючись ст. ст.149-153, 157 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову та накласти арешт на житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 , розташований на земельній ділянці кадастровий номер: :02:005:2893 та належний на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду Одеської області шляхом подачі у 15-денний строк з дня отримання її копії апеляційної скарги.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя А.І.Бочаров