Провадження № 2/369/238/20
РІШЕННЯ

Іменем України

17.04.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Техноарт» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є учасником ТОВ «Техноарт». З метою надання фінансової допомоги підприємству, між ОСОБА_1 та ТОВ «Техноарт» було укладено ряд договорів поворотної безпроцентної фінансової допомоги, відповідно до умов яких ОСОБА_1 (кредитор) зобов`язується надати ТОВ «Техноарт» (позичальник) в оперативне управління безпроцентну цільову поворотну фінансову допомогу, а останній зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути у визначений договором строк.

Кредитор надає фінансову допомогу з метою ведення позичальником комерційної та господарської діяльності (п. 2.1. договорів). Мета надання фінансової допомоги може бути конкретизована сторонами у відповідних додаткових до договорів, що укладаються під час надання окремих траншів фінансової допомоги (п. 2.2. договорів).

Пунктом 4.1. передбачено, що фінансова допомога надається шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку кредитора на поточний рахунок позичальник, або внесення в касу підприємства.

Відповідно до п. 6.1. Договорів позичальник зобов`язаний повернути кредитору фінансову допомогу по закінченню строку, на який вона надається.

Фінансова допомога повертається кредитору шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку позичальника на поточний рахунок кредитора, чи видачею готівкою через касу підприємства (п. 6.3 договорів).

На ідентичних умовах між сторонами у справ було укладено ряд договорів поворотної безпроцентної фінансової допомоги, зокрема: № 3 від 23.01.2018 на суму договору 50 000 грн. (передбачена договором дата повернення позики 31.12.2018), дата з якої позичальник вважається таким, що порушив умови договору 01.01.2019; № 4 від 24.01.2018 на суму договору 42 400 грн. (передбачена договором дата повернення позики 31.12.2018), дата з якої позичальник вважається таким, що порушив умови договору 01.01.2019; № 7 від 26.01.2018 на суму договору 50 000 грн. (передбачена договором дата повернення позики 31.12.2018), дата з якої позичальник вважається таким, що порушив умови договору 01.01.2019; № 8 від 06.02.2018 на суму договору 45 000 грн. (передбачена договором дата повернення позики 31.01.2019), дата з якої позичальник вважається таким, що порушив умови договору 01.02.2019; № 10 від 07.02.2018 на суму договору 50 000 грн. (передбачена договором дата повернення позики 31.01.2019), дата з якої позичальник вважається таким, що порушив умови договору 01.02.2019; № 14 від 04.06.2018 на суму договору 50 000 грн. (передбачена договором дата повернення позики 31.05.2019), дата з якої позичальник вважається таким, що порушив умови договору 01.01.2019.

Фактичне виконання ОСОБА_1 умов договорів та внесення грошових кошті на рахунок підприємства підтверджуються квитанціями АТ «ПроКредит Банк»: № 306369228 від 23.01.2018 на суму 50 000,00 гри. Призначення платежу: «фінансова допомога (поворотна фінансова допомога від засновника ОСОБА_1 зг. дог. № З від 23,01.2018»; № 306427540 від 24.01.2018 на суму 42 400,00 гри. Призначення платежу: «фінансова допомога: поворотна фінансова допомога від засновника ОСОБА_1 зг. дог. № 4 від 24.01.2018 на 42 400,00 грн.»; № 306548029 від 26.01.2018 на суму 50 000,00 грн. Призначення платежу: «фінансова допомога (поворотна фінансова допомога від засновника ОСОБА_1 зг. дог. № 7»; № 307279956 від 06.02.2018 на суму 45 000,00 грн. Призначення платежу: «фінансова допомога (поворотна фінансова допомога від засновника ОСОБА_1 зг. дог. № 8 від 06.02.2018 на 45 000,00 грн.»; № 307357127 від 07.02.2018 на суму 100 000,00 грн. Призначення платежу: «фінансова допомога від учасників товариства Василевський С.В. по дог. 10 від 07.02.18 - 50 000,00 грн., ОСОБА_2 по дог. 11 від 07.02.18»; № 314287582 від 04.06.2018 на суму 50 000,00 грн. Призначення платежу: «фінансова допомога по договору № 14 від 04.06.18 від ОСОБА_1 ».

Водночас, взяті на себе зобов`язання позичальником виконані не були, фінансова допомога у передбачені строки не повернута.

В зв`язку з чим позивач просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноарт» (Ідентифікаційний код 31704469, юридична адреса: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 29) на користь ОСОБА_1 (РНОКІІП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму заборгованості у розмірі 301 086, 89 (триста одна тисяча вісімдесят шість гри. 89 коп.), з яких: сума основного боргу 287 400,00 (двісті вісімдесят сім тисяч чотириста грн. 00 коп.), інфляційне збільшення боргу 7 179,56 (сім тисяч сто сімдесят дев`ять грн. 56 коп.), грн., 3 % річних 6 507,33 (шість тисяч п`ятсот сім грн. 33 коп.).

Представник позивача направив до суду заяву в якій просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову в порядку статті 206 ЦПК України. Також просив розгляд справи проводити у відсутності представника ТОВ «ТЕХНОАРТ».

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи за наступного.

Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 1046 ЦПК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України визначає що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до стаття 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Стаття 1049 ЦК України визначає що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні, між ОСОБА_1 та ТОВ «Техноарт» було укладено ряд договорів поворотної безпроцентної фінансової допомоги, відповідно до умов яких ОСОБА_1 (кредитор) зобов`язується надати ТОВ «Техноарт» (позичальник) в оперативне управління безпроцентну цільову поворотну фінансову допомогу, а останній зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути у визначений договором строк.

Кредитор надає фінансову допомогу з метою ведення позичальником комерційної та господарської діяльності (п. 2.1. договорів). Мета надання фінансової допомоги може бути конкретизована сторонами у відповідних додаткових до договорів, що укладаються під час надання окремих траншів фінансової допомоги (п. 2.2. договорів).

Пунктом 4.1. передбачено, що фінансова допомога надається шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку кредитора на поточний рахунок позичальник, або внесення в касу підприємства.

Відповідно до п. 6.1. Договорів позичальник зобов`язаний повернути кредитору фінансову допомогу по закінченню строку, на який вона надається.

Фінансова допомога повертається кредитору шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку позичальника на поточний рахунок кредитора, чи видачею готівкою через касу підприємства (п. 6.3 договорів).

Між сторонами у справ було укладено ряд договорів поворотної безпроцентної фінансової допомоги, зокрема: № 3 від 23.01.2018 на суму договору 50 000 грн. (передбачена договором дата повернення позики 31.12.2018), дата з якої позичальник вважається таким, що порушив умови договору 01.01.2019; № 4 від 24.01.2018 на суму договору 42 400 грн. (передбачена договором дата повернення позики 31.12.2018), дата з якої позичальник вважається таким, що порушив умови договору 01.01.2019; № 7 від 26.01.2018 на суму договору 50 000 грн. (передбачена договором дата повернення позики 31.12.2018), дата з якої позичальник вважається таким, що порушив умови договору 01.01.2019; № 8 від 06.02.2018 на суму договору 45 000 грн. (передбачена договором дата повернення позики 31.01.2019), дата з якої позичальник вважається таким, що порушив умови договору 01.02.2019; № 10 від 07.02.2018 на суму договору 50 000 грн. (передбачена договором дата повернення позики 31.01.2019), дата з якої позичальник вважається таким, що порушив умови договору 01.02.2019; № 14 від 04.06.2018 на суму договору 50 000 грн. (передбачена договором дата повернення позики 31.05.2019), дата з якої позичальник вважається таким, що порушив умови договору 01.01.2019.

Фактичне виконання ОСОБА_1 умов договорів та внесення грошових кошті на рахунок підприємства підтверджуються квитанціями АТ «ПроКредит Банк»: № 306369228 від 23.01.2018 на суму 50 000,00 гри. Призначення платежу: «фінансова допомога (поворотна фінансова допомога від засновника ОСОБА_1 зг. дог. № З від 23,01.2018»; № 306427540 від 24.01.2018 на суму 42 400,00 гри. Призначення платежу: «фінансова допомога: поворотна фінансова допомога від засновника ОСОБА_1 зг. дог. № 4 від 24.01.2018 на 42 400,00 грн.»; № 306548029 від 26.01.2018 на суму 50 000,00 грн. Призначення платежу: «фінансова допомога (поворотна фінансова допомога від засновника ОСОБА_1 зг. дог. № 7»; № 307279956 від 06.02.2018 на суму 45 000,00 грн. Призначення платежу: «фінансова допомога (поворотна фінансова допомога від засновника ОСОБА_1 зг. дог. № 8 від 06.02.2018 на 45 000,00 грн.»; № 307357127 від 07.02.2018 на суму 100 000,00 грн. Призначення платежу: «фінансова допомога від учасників товариства Василевський С.В. по дог. 10 від 07.02.18 - 50 000,00 грн., ОСОБА_2 по дог. 11 від 07.02.18»; № 314287582 від 04.06.2018 на суму 50 000,00 грн. Призначення платежу: «фінансова допомога по договору № 14 від 04.06.18 від ОСОБА_1 ».

Водночас, взяті на себе зобов`язання позичальником виконані не були, фінансова допомога у передбачені строки не повернута.

У зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованості.

За договором № 3 від 21.01.2018 року заборгованість ТОВ «ТЕХНОАРТ» становить: 51 717,03 грн. сума боргу з урахуванням індексу інфляції; 1282,19 грн. сума процентів.

За договором № 4 від 24.01.2018 року заборгованість ТОВ «ТЕХНОАРТ» становить: 43 856,04 грн. сума боргу з урахуванням індексу інфляції; 1087,30 грн. сума процентів.

За договором № 7 від 26.01.2018 року заборгованість ТОВ «ТЕХНОАРТ» становить: 51 717,03 грн. сума боргу з урахуванням індексу інфляції; 1282,19 грн. сума процентів.

За договором № 8 від 06.02.2018 року заборгованість ТОВ «ТЕХНОАРТ» становить: 46084,48 грн. сума боргу з урахуванням індексу інфляції; 1039,32 грн. сума процентів.

За договором № 10 від 07.02.2018 року заборгованість ТОВ «ТЕХНОАРТ» становить: 51 204,98 грн. сума боргу з урахуванням індексу інфляції; 1154,79 грн. сума процентів.

За договором № 14 від 04.06.2018 року заборгованість ТОВ «ТЕХНОАРТ» становить: 50 000,00 грн. сума боргу; 661,64 грн. сума процентів.

Загальна сума боргу становить 301 086,89 грн.

Стаття 82 ЦПК України передбачає що Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

У відповідності до статті 206 ЦК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи визнання відповідачем вимог позову, а також встановивши що відповідачем не були виконанні умови договорів поворотної безпроцентної фінансової допомоги, у зв`язку з чим у відповідача ТОВ «ТЕХНОАРТ» утворилась заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позову та необхідності його задоволення.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.. 141 ЦК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-82, 141, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноарт» (Ідентифікаційний код 31704469, юридична адреса: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 29) на користь ОСОБА_1 (РНОКІІП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) суму заборгованості у розмірі 301 086, 89 (триста одна тисяча вісімдесят шість грн. 89 коп.), з яких: сума основного боргу 287 400,00 (двісті вісімдесят сім тисяч чотириста грн. 00 коп.), інфляційне збільшення боргу 7 179,56 (сім тисяч сто сімдесят дев`ять грн. 56 коп.), грн., 3 % річних 6 507,33 (шість тисяч п`ятсот сім грн. 33 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноарт» (Ідентифікаційний код 31704469, юридична адреса: 08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Київська, будинок 29) на користь ОСОБА_1 (РНОКІІП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 3050,70 грн. (три тисячі п`ятдесят гривень та сімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області або безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Дубас Т.В.