Номер провадження: 22-ц/813/2522/20
Номер справи місцевого суду: 501/507/15-ц
Головуючий у першій інстанції Смирнов В.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 червня 2018 року, ухваленого під головуванням судді Смирнова В.В., повний текст рішення складений 08 червня 2018 року, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про встановлення юридичного факту відсутності цивільної процесуальної дієздатності у ОСОБА_3 в період з 07 липня 2003 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров`я та по встановленому медичному критерію згідно рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 жовтня 2011 року (а.с. 3-4 т. 1, 26-28 т. 2).

Справа за заявою ОСОБА_2 неодноразово переглядалась.

Ухвалою ВСС України від 19.10.2016 року, скасовано рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 23 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 06 червня 2018 року заяву ОСОБА_2 задоволено, встановлено факт відсутності цивільної процесуальної дієздатності у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в період з 07 липня 2003 року по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за станом здоров`я та по встановленому медичному критерію згідно рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18 жовтня 2011 року по справі № 2- 231/2011.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 , подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 червня 2018 року та ухвалити нове рішення.

У своєму відзиві ОСОБА_2 , зазначає, що наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводи на увагу не заслуговують, підстав для скасування судового рішення не має.

Указом Президента України № 452/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах», ліквідовано Апеляційний суд Одеської області, створено Одеський апеляційний суд, який здійснює правосуддя в апеляційному окрузі, який включає Одеську область, з місцезнаходженням у м.Одесі.

Відповідно до ч.6 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно - територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

Частиною 5 ст. 31 ЦПК України передбачено, що у разі ліквідації або припинення роботи суду справи, що перебували у його провадженні, невідкладно передаються до суду, визначеного відповідним законом або рішенням про припинення роботи суду.

На виконання вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ЦПК України рішенням зборів Одеського апеляційного суду від 28.12.2018 №1 днем початку роботи суду визначено 03.01.2019, до якого підлягають передачі всі справи, що перебували в провадженні Апеляційного суду Одеської області.

За результатами автоматичного розподілу після створення нового суду визначено склад колегії суддів: Калараш А.А.- головуючий суддя, судді - Дрішлюк А.І., Погорєлова С.О. (а.с. 61 т. 3).

В зв`язку з відрахуванням зі штату судді Одеського апеляційного суду Калараша А.А. , у зв`язку з призначенням на посаду судді Верховного Суду, було проведено повторний автоматизований розподіл та визначено головуючого суддю Таварткіладзе О.М. (а.с. 77 т.3).

Суддею Таварткіладзе О.М. заявлено самовідвід, який ухвалою Одеського апеляційного суду задоволено (а.с. 91 т. 3).

За результатами автоматичного розподілу визначено склад колегії суддів: Комлева О.С. - головуючий суддя, судді - Заїкін А.П., Погорєлова С.О. (а.с. 95 т. 3).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.07.2019 року прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , орган опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеської області, КУ Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1 про встановлення факту відсутності цивільної процесуальної дієздатності у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 95 т. 3).

З метою дотримання розумних строків розгляду справи в судовому засіданні апеляційної інстанції, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2019 року судді Заїкін А.П., Погорєлова С.О., які входили до складу колегії суддів були замінені суддями Гірняк Л.А. та Сегеда С.М. на підставі п. 3.12. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затвердженими рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року з подальшими змінами (а.с. 104 т.3).

Ухвалою Одеського апеляційного суду був задоволений самовідвід судді Гірняк Л.А., та відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи замінено на суддю Цюру Т.В. (а.с. 111 т. 3).

Сторони про розгляд справи на 08 квітня 2020 року були сповіщені належним чином (а.с. 113, 115-116 т. 3).

Від ОСОБА_2 , її представника адвоката Куніци В.М., КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради» (яке є правонаступником КУ Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1) надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 118-119, 121, 123-124 т. 3 ).

Справа перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції з липня 2018 року.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що 20.11.2002р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , був укладений договір відчуження квартири з умовою довічного утримання, посвідчений Іллічівською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, за умовами якого вона передала у власність ОСОБА_2 свою квартиру за АДРЕСА_1 , за що остання зобов`язалася надавати ОСОБА_3 довічне матеріальне забезпечення (а.с. 10 т. 2).

15 серпня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору відчуження квартири з умовою довічного утримання (а.с. 84-85 т. 2).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 07 лютого 2006 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено (а.с. 25-28 т. 1).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 21 червня 2006 року, рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 07 лютого 2006 року скасовано, позов ОСОБА_3 задоволений, договір відчуження квартири з умовою довічного утримання між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, кв. АДРЕСА_1 повернута у власність ОСОБА_3 (а.с. 29-31 т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (а.с. 31 т. 2).

Після смерті ОСОБА_5 , відкрилась спадщина, на майно яке належало померлій.

ОСОБА_1 , отримав у спадок після смерті своєї матері ОСОБА_3 кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 131 т. 1).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18 жовтня 2011 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті про захист порушеного права, встановлено факт того, що ОСОБА_3 в період з 07 липня 2003 року по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждала недоумством з галлюцинаторно-маревними включеннями, внаслідок чого вона повністю не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 5 т. 1).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, місцевий суд виходив з того, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.10.2011р., яке набрало законної сили, був встановлений медичний та юридичний критерій для визнання особи недієздатною.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком місцевого суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Так, за положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 4 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справу в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

За ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Отже, обов`язком суду при розгляді справи окремого провадження є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Як роз`яснено в п.п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На виконання вимог ухвали ВССУ від 19.10.2016 року, ОСОБА_2 уточнила свою заяву та обґрунтовуючи свої вимоги, посилалась на те, що встановлення зазначеного факту пов`язане зі зверненням ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у липні 2003 року до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом про розірвання договору відчуження спірної квартири, укладеного з умовою довічного утримання (а.с. 28 т. 3).

Аналіз встановлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що в даному випадку виник спір про право на вказану квартиру після смерті ОСОБА_3 якій вона належала, та була предметом договору купівлі-продажу з умовами довічного утримання.

Зазначені вимоги процесуального права місцевий суд не врахував та помилково вирішив спір по суті.

Відповідно до ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не могла звернутися з заявою про встановлення обмежено дієздатною або недієздатною, тому що не є належним заявником, суд вважає безпідставним, з тих підстав, що ОСОБА_2 звертається до суду з заявою про встановлення юридичного факту, який необхідно для підтвердження незаконності відкриття провадження та розгляду цивільної справи про розірвання договору відчуження квартири з умовою довічного утримання, та ОСОБА_2 не ставить питання про визнання обмежено дієздатною, або недієздатною ОСОБА_3 .

Оскільки, допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 6 ст. 294 ЦПК України.

Роз`яснити ОСОБА_2 право на звернення до суду на загальних підставах - у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 294, 367, 368, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 червня 2018 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_1 , орган опіки та піклування Чорноморської міської ради Одеської області, комунальна установа Одеська обласна клінічна психіатрична лікарня № 1 про встановлення факту відсутності цивільної процесуальної дієздатності у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 - залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 21 квітня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра