ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/180/20 Номер провадження 22-ц/814/1368/20Головуючий у 1-й інстанції Солоха О. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 березня 2020 року, постановлене суддею Солоха О.В. (повний текст складено 19 березня 2020 року),

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

в с т а н о в и в:

06.02.2020 ОСОБА_2 звернулася в суд із указаним позовом, у якому просить стягнути із ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, починаючи із 06.02.2020 на період навчання до досягнення сином двадцяти трьох років, за умови продовження ним навчання.

Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що їх повнолітній син ОСОБА_3 із 01.09.2019 навчається на денному відділенні Кременчуцького національного університету імені М.Остроградського на платній основі за контрактом та потребує матеріальної допомоги батька.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.03.2020 позов ОСОБА_2 задоволено частково та стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи із 06.02.2020 на період навчання до 30.06.2023 (за умови продовження ним навчання), але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьохрічного віку. В іншій частині позовної вимоги відмовлено.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяці допущено до негайного виконання.

Рішення міського суду вмотивовано тим, що відповідач спроможний утримувати повнолітнього сина у зв`язку із продовженням ним навчання і кошти на тримання мають складати 1/6 частину його доходів, що буде відповідати розміру щомісячних витрат на навчання сина. Підстави для застосування мінімального розміру аліментів у 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відсутні, оскільки син сторін досяг повнолітня та не є дитиною.

Із рішенням міського суду не погодився відповідач, оскарживши його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення суду першої інстанції скасувати й ухвалити нове, яким відмовити у позовних вимогах.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що він є пенсіонером за віком, страждає онкологічним захворюванням, сплачує заборгованість за аліментами на утримання сина, і єдиним джерелом його доходу, як інваліда ІІ групи, є пенсія.

З наведених підстав заперечує висновки суду першої інстанції, що його матеріальний стан є достатнім для утримання повнолітнього сина на період навчання, а застосовані положення ст.199 СК України вважає такими, що неправильно витлумачені міським судом.

Доводить, що ОСОБА_3 має самостійний дохід та займається підприємницькою діяльністю, що підтверджується відомостями з ЄДР, доданими відповідачем до апеляційної скарги. Такий доказ не вважає новим, оскільки інформація з ЄДР є публічною та лише підтверджує загальновідомі обставини.

Вважає, що право на аліменти на повнолітнього сина має не матір, позивач ОСОБА_2 , а відповідно до ч.1 ст.199 СК України її повнолітній дієздатний син ОСОБА_3 , залучений судом до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

09.07.2020 позивач надала суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що доводи відповідача про його заборгованість зі стягнення аліментів не стосуються предмету спору; звертає увагу, що відповідач не бажає надавати сину власне прізвище; надає поясненні щодо початку підприємницької діяльності неповнолітнім ОСОБА_3 . До відзиву додає нотаріально засвідчену заяву від 12.04.2019 про надання згоди неповнолітньому ОСОБА_3 на реєстрацію його в якості суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, а також інформацію щодо випускника ЗОШ І-ІІІ ступенів №6 про виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , пояснення вчителя, договір про накопичення депозитного вкладу ОСОБА_1 , довіреність на представництво інтересів сина, а також докази, що підтверджують батьківство відповідача.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1 ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги. При цьому враховує наступне.

Судом першої інстанції установлено та підтверджується матеріалами справи що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та свідоцтвом про встановлення батьківства серії НОМЕР_2 ./а.с.5,6/

Повнолітній син сторін проживає разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виконкому Горішньоплавнівської міської ради від 30.01.2020 №20-22/1227./а.с.12/

Згідно довідки Кременчуцького національного університету ім. М.Остроградського від 24.12.2019 №62, ОСОБА_3 є студентом першого курсу факультету права, гуманітарних і соціальних наук. Спеціальність 035 «Філологія/035.41 германські мови та літератури (переклад включно), перша англійська». Наказ про зарахування на навчання №08-4 від 07.08.2019. Навчання за контрактом, денне відділення. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023./а.с.10/

Із 06.08.2019 позивач ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітна в Горішньоплавнівсій міській філії Полтавського ОЦЗ, її дохід за період з 06.08.2019 по 31.01.2020 становить 3 069,68 грн./а.с.13,14/Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, ОСОБА_2 отримала з 1 по 3 квартали 2019 року дохід, який складає 45 670,22 грн., із них 36 529,44 грн. у другому кварталі 2019 року./а.с.24/.

Згідно розрахунку зі сплати аліментів від 03.02.2020, виданого Горішньоплавнівським міським ВДВС, заборгованість зі сплати аліментів, що стягуються за виконавчим листом №2-648 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , 2001 р.н., до повноліття дитини, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 22.12.2019 становить 50 234,29 грн./а.с.23/.

У заяві ОСОБА_1 від 25.02.2020, адресованій Комсомольському міському суду Полтавської області у справі №534/180/20, останній зазначає, що є непрацездатною особою, пенсіонером, витрачає значні кошти на придбання ліків та несе витрати з найму житла у м.Києві, оскільки перебуває на обліку в Київському онкологічному центрі та потребує періодичного медичного обстеження./а.с.41/.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 має інвалідність ІІ групи, загальне захворювання; стан здоров`я та потреба в лікування обґрунтована консультативним висновком із Київського міського клінічного онкологічного центру, витягом з протоколу засідань ЛКК №186 від 14.11.2019./а.с.70,71,72/

Частково задовольняючи позовні вимоги, міський суд врахував матеріальне становище сторін, потребу їх повнолітнього сина, який продовжує навчання, у матеріальній допомозі, можливість надання такої допомоги відповідачем. Підстави для застосування мінімального розміру аліментів у 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відсутні, як такі, що не підлягають застосуванню до повнолітнього.

Апеляційний суд повністю із такими висновками погодитися не може, враховуючи наступне.

Правовідносини батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами (правовий висновок, викладений у постанова ВСУ від 24.02.2016 по справі № 6-1296цс15).

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції регламентовані положеннями статті 367 ЦПК України, частинами 1-3 якої визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини щодо матеріального становища відповідача, в силу якого він може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину на період навчання, зважаючи що таке навчання здійснюється на контрактній основі та є платним. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач є пенсіонером, інвалідом другої групи, перебуває на обліку в Київському міському клінічному онкологічному центрі, одержує пенсію в розмірі 10 200грн. Враховуючи загальну вартість навчання протягом 46 місяців згідно договору 47 430,00 грн., середньомісячна витрати на оплату навчання становить 1 100,00 грн.

Однак, вірно встановивши зазначені обставини, міський суд дійшов помилкового висновку про стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини доходу відповідача.

Апеляційний суд приходить до висновку, що такий розмір аліментів з урахуванням розміру пенсії відповідача є завищеним та становитиме відповідача у нерівне становище із позивачем, яка, як мати, також має обов`язок по утриманню повнолітнього сина. Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач та третя особа замовчали факт державної реєстрації останнього 30.01.2020 як фізичної особи-підприємця, на підтвердження якого відповідач надав до апеляційної скарги витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань./а.с.95/

З урахуванням викладеного колегія суддів визнає обґрунтованим, справедливим та достатнім визначити до стягнення аліменти в розмірі 1/12 частини доходу відповідача, що буде співмірним та не матиме наслідком надмірного тягара для відповідача.

Із наведених підстав апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу, змінює рішення суду першої інстанції та зменшує розмір аліментів з 1/6 до 1/12 частини доходу відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, п.3 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 березня 2020 року змінити в частині розміру аліментів, що стягуються із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зменшивши з 1/6 частини до 1/12 частини усіх видів заробітку (доходу).

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.07.2020.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська