провадження № 22-ц/824/7186/2020
головуючий у суді І інстанції Оксюта Т.Г.
УХВАЛА

21 квітня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Писана Т.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року позов Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

При дослідженні матеріалів справи було встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 грудня 2019 року було замінено позивача - стягувача ПАТ "Укрсоцбанк" у виконавчому провадженні №59428284 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21 червня 2019 року Солом`янським районним судом міста Києва у цій справі №760/18963/16-ц на його правонаступника Акціонерне товариство "Альфа-Банк".

Не погоджуючись із указаним заочним рішенням, ОСОБА_1 13 березня 2020 року вернулася до суду із апеляційною скаргою.

З матеріалів справи убачається, що ухвалою Солом`янського районного суду міста Київ від 28 січня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 11 березня 2019 року залишено без задоволення. Копії цієї ухвали представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 отримав 12 лютого 2020 року, що підтверджено матеріалами справи (а.с. 15, Т.ІІІ).

Відповідно до частини 4 статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її) складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з вимогами частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскільки ухвалу Солом`янського районного суду міста Київ від 28 січня 2019 року про залишення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без задоволення представником скаржника отримано в суді першої інстанції 12 лютого 2020 року, тому скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження заочного рішення суду першої інстанції з поважних причин, що є підставою для його поновлення за заявою скаржника.

Разом з тим, апеляційна скарга не відповідає вимогам статті 356 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга не оплачена судовим збором.

Так, у відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вищезазначені документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Посилання ОСОБА_1 на те, що відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" вона звільнена від сплати судового збору, є безпідставними, оскільки згідно цього Закону від сплати судового збору за подання позову (чи апеляційної скарги) споживачі звільнені лише в разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів.

Однак, за позовом, який подано ПАТ "Укрсоцбанк", ОСОБА_1 є відповідачем у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки, що позбавляє її права на звільнення від сплати судового збору з підстав, визначених статтею 22 Закону України "Про захист прав споживачів"

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 20 січня 2020 року у справі № 537/2976/18 (провадження № 61-518ск20).

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року №3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (станом на момент звернення з позовом) за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою судовий збір становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до заявлених вимог, судовий збір, що підлягав сплаті в суді першої інстанції становить 42 000 грн.

Згідно із підпунктом 9 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду фізичною особою сплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, скаржнику за подання апеляційної скарги на рішення суду необхідно сплатити судовий збір у розмірі 63 000,00 (42 000,00*1,5) грн.

Судовий збір має бути сплачено за наступними реквізитами:

отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н/22030101;

Код за ;

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП);

МФО банку 899998;

Рахунок отримувача UA0026010;

Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Документи, що підтверджують сплату суми судового збору подаються до Київського апеляційного суду в оригіналі.

За наведених обставин, суд пропонує скаржнику усунути зазначені недоліки апеляційної скарги шляхом подання на адресу Київського апеляційного суду оригіналу документу про сплату судового збору на визначену судом суму 63 000,00 грн за указаними реквізитами та/або належні та допустимі докази на підтвердження обставин, за наявності яких відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За наведених обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження заочного рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 11 березня 2019 року залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Писана