Головуючий суду 1 інстанції - Булгакова Г.В.
Доповідач -Луганська В.М.
Провадження № 22-ц/810/470/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Луганської В.М.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря: Пономарьової В.С.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа - Сєвєродонецька територіальна громада в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області правонаступником якої є Сєвєродонецька Військово-цивільна адміністрація

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 04 червня 2020 року, ухвалене судом у складі судді Булгакової Г.В.

за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька територіальна громада в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області правонаступником якої є Сєвєродонецька Військово-цивільна адміністрація

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої зазначив, що він є сином ОСОБА_2 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який був зареєстрований за цією адресою та помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді банківських вкладів.

При зверненні представника заявника до державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, було отримано відмову у зв`язку з тим, що з наданих нотаріусу документів неможливо встановити коло спадкоємців померлого.

У заявника відсутня будинкова книга, яка могла б підтвердити, що ОСОБА_3 на день смерті за реєстрованим місцем реєстрації прожив один.

У зв`язку з викладеним, заявник просив суд встановити факт того, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 04 червня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить суд скасувати рішення Біловодського районного суду Луганської області від 04 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким його заяву задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції в порушення вимог закону не взяв до уваги довідку приватного підприємства «Луганьбудсервіс» філія №4 від 07.04.2012 року № 583, як доказ, що підтверджує обставини про які вказує заявник в заяві, а саме щодо проживання спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини одного.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не врахував того, що заяви про встановлення факту, розглядаються в порядку окремого провадження, тому згідно положень ст.294 ЦПК України він зобов`язаний вживати заходів всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та з цією метою мав право за власною ініціативою витребувати необхідні докази

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване рішення не відповідає вказаним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що судом було встановлено: батьком заявника є ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 29 березня 2012 року мати заявника - ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 11 липня 2018 року вбачається, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії довідки приватного підприємства «Луганьбудсервіс» філія №4 від 07 квітня 2012 №583, ОСОБА_3 , на час отримання довідки, мешкав один за адресою: АДРЕСА_1 .

Після померлого ОСОБА_3 . Другою Сєвєродонецькою державною нотаріальною конторою 30 липня 2018 заведена спадкова справа за № 288/2018 за номером у Спадковому реєстрі 62776910.

Постановою державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької ДНК №587/02-31 від 04 грудня 2019 року представнику заявника було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 на право на отримання грошових коштів, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батька, ОСОБА_3 .

Встановивши вказані обставини суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником на підтвердження того, що на час відкриття спадщини спадкодавець ОСОБА_3 проживав один, заявник не надав суд доказів.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення просить суд встановити факт того, що його батько - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи заяву, заявник послався на те, що після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді банківських вкладів. При зверненні представника заявника до державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, було отримано відмову у зв`язку з тим, що з наданих нотаріусу документів неможливо встановити коло спадкоємців померлого та зазначив, що батько на час смерті проживав та був зареєстровану квартирі за адресою: АДРЕСА_1 один.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Згідно копії паспорту померлого ОСОБА_3 він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник є спадкоємцем померлого ОСОБА_3 .

04 грудня 2019 року представник заявника отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 на право отримання грошових вкладів, після смерті його батька ОСОБА_3 . Причиною відмови є те, що ОСОБА_1 не підтвердив, що на час відкриття спадщини за адресою АДРЕСА_1 проживав тільки його померлий батько.

Згідно ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами;2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до.ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи з правового аналізу вказаної норми права, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник просить встановити факт, від якого не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а просить встановити факт, що його батько, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на час відкриття спадщини за місцем своєї реєстрації проживав один.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У статті 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.

При оцінці обраного заявником способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. При цьому необхідно встановити, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Наведене в своїй сукупності свідчить про те, заявник звернувся до суду з неналежним способом захисту свого права. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З урахуванням зазначеного, заява ОСОБА_1 про встановлення факту не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 п.7 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення є те, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 294 ЦПК України визначено порядок розгляду справ окремого провадження. Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст.19, 294 ЦПК України розглянув вказану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, тобто суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що є безумовною підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового.

Відповідно до частин першої, другої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Зь урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню відповідно до п.п.1, 4 ч.1, ч.3 п.7 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задоволенню не підлягає, то судові витрати покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374,376,382,384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 04 червня 2020 року скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька територіальна громада в особі Сєвєродонецької міської ради Луганської області правонаступником якої є Сєвєродонецька Військово-цивільна адміністрація відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту постанови - 21 грудня 2020 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді : В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко