Справа 688/1340/20
№ 2/688/486/20
Рішення

іменем України

14 липня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого - судді Цідик А.Ю.,

за участю: секретаря судового засідання Гошовської О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі засідань у м. Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням суду від 10.03.2016 року. Мають двоє неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З березня 2020 року і по цей час діти проживають з позивачем у м. Шепетівка та перебувають на її утриманні. Між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дітей. Зазначила, що має на утриманні неповнолітню дитину від іншого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З 26.03.2020 року перебуває на обліку у Шепетівському центрі зайнятості як безробітна та отримує державну допомогу. Указані доходи є недостатніми для повноцінного утримання дітей. А тому, з врахуванням сталих доходів відповідача, його посади та місця роботи у Територіальному управлінні ДБР у м. Хмельницькому, наявності у нього нерухомого майна, відсутності на утриманні інших дітей чи осіб, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 07.05.2017 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування стягнення аліментів за минулий період, позивач вказала на те, що з лютого 2016 року постійно перебувала за межами України, ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дитину та не мала можливості звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. З 18.03.20 намагалася владнати з відповідачем питання сплати аліментів, тобто вживала заходів щодо їх одержання. Крім того, просила стягнути з відповідача додаткові витрати на дітей у розмірі по 2000 грн щомісячно на кожного, починаючи з дня пред`явлення позову. В обґрунтування стягнення додаткових витрат, позивач вказала на те, що вони зумовлені розвитком здібностей дітей - на оплату занять з репетиторами, відвідування різноманітних гуртків дочкою, оплату за різноманітні конкурси та костюми.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі з тих же підстав та просила його задовольнити. Пояснила, що разом з трьома дітьми постійно проживає у м. Шепетівка, не працює, перебуває на обліку в Шепетівському центрі зайнятості, у зв`язку з чим отримує допомогу. Утримувати дітей їй допомагає мати ОСОБА_7 . Визнала, що відповідач надає допомогу на утримання їх дітей, проте у меншому розмірі, ніж вона просить у позовній заяві. Зазначила, що відповідач має можливість сплачувати аліменти та додаткові витрати у заявленому нею розмірі, оскільки має високі доходи, інвестує в будівництво квартири у м. Хмельницькому, інших дітей та утриманців не має. Заперечила, що їх син проживає з батьком в м. Хмельницькому, посилаючись на те, що син спілкується з батьком та часто буває у нього.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала з підстав, визначених у відзиві на позов.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що позов визнає частково, не заперечив сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі 1/10 частини його заробітку. В решті позову просив відмовити, посилаючись на те, що між сторонами існувала домовленість про те, що він утримує сина ОСОБА_4 , який з січня 2017 року по цей час проживає з ним та перебуває на його утриманні, а позивачка утримує дочку ОСОБА_5 , яка проживала з нею в Російській Федерації. Вимоги про стягнення аліментів за минулий час та додаткових витрат на дітей вважав необґрунтованими.

Позивач у відповіді на відзив зазначила, що їх син ОСОБА_4 після повернення до України, з 3.01.2017 року постійно проживав у м. Шепетівка разом із своєю бабусею та навчався в Шепетівській ЗОШ №6, і зараз проживає там же, по АДРЕСА_1 та навчається у Славутському ліцеї, що підтверджується відповідними довідками. Також заперечила про існування будь-яких домовленостей щодо утримання нею дочки, а відповідачем сина. Визнала ту обставину, що батько перераховує на банківську картку їх сина грошові кошти, але зазначила, що їх розмір є меншим, ніж передбачений статтею 183 СК України. Як доказ існування особливих обставин для стягнення додаткових витрат на дітей, зазначила необхідність дистанційного навчання двох неповнолітніх дітей.

2.Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 11 червня 2020 року. 05.06.2020 року від відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання та розгляд справи в режимі відеоконференції, яка задоволена ухвалою суду від 11.06.2020. Цією ж ухвалою заяву відповідача від 05.06.2020 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження залишено без задоволення. 18.06.2020 року до суду надійшов відзив відповідача з відповідними додатками до нього. 22.06.2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив з відповідними додатками до неї. 22.06.2020 від відповідача надійшло клопотання про долучення до справи додаткового доказу, яке було задоволено судом 23.06.2020 під час судового засідання. Ухвалою суду від 23.06.2020 задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про відкладення судового засідання для ознайомлення та підготовки заперечень на відповідь на відзив позивачки, розгляд справи в режимі відеоконференції призначено на 03 липня 2020 року. 02.07.2020 від відповідача надійшли заперечення в порядку ст. 180 ЦПК України. Ухвалою суду від 03.07.2020 задоволено клопотання позивача про надання додаткових доказів та розгляд справи в режимі відеоконференції призначено на 14 липня 2020 року. 10.07.2020 від позивача, а 14.07.2020 від представника відповідача ОСОБА_2 надійшли клопотання про долучення до справи додаткових доказів, які були задоволені судом під час судового засідання 14.07.2020.

3.Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання неповнолітніх дітей, які регулюються нормами Сімейного кодексу України (далі СК України).

Судом встановлено, що 06.10.2011 між сторонами укладено шлюб, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.03.2016. Мають двоє неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на час розгляду справи проживають з позивачем у АДРЕСА_1 та знаходяться на її утриманні. Відповідач також надавав матеріальну допомогу на утримання дітей добровільно, перераховуючи кошти на банківські рахунки.

Позивач до березня 2020 року разом з дочками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживала в Російській Федерації. Неповнолітній ОСОБА_4 проживав з бабусею ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 та з 2017 року навчався у Славутському ліцеї, де на час навчального процесу проживав у гуртожитку.

Повернувшись до України, позивач постійно проживає у АДРЕСА_1 разом з усіма дітьми, в тому числі ОСОБА_4 , який під час карантину навчався дистанційно.

ОСОБА_1 не працює, перебуває на обліку у Шепетівському центрі зайнятості як безробітна та отримує державну допомогу, отримує аліменти на утримання дочки від іншого шлюбу - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач працює слідчим в ТУ ДБР в м. Хмельницькому, має стабільну заробітну плату, за 2019 рік задекларував заробітну плату у розмірі 774900 грн., а також інші доходи, нерухомість, кошти на рахунках у банківських установах. Доказів того, що на його утриманні знаходяться інші діти чи утриманці, відповідач суду не надав.

Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами: копією рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10.03.2016, копіями свідоцтв про народження дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією декларації ОСОБА_3 за 2019 рік, копією акта ПП УК «Управдом» про місце проживання ОСОБА_4 від 06.07.2020 №378, банківськими виписками про рух коштів на карткових рахунках АТ «ПриватБанк» ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , копією декларації про вибір лікаря КП «КНП Шепетівський центр первинної-санітарної допомоги» від 20.02.2019, копією довідки про навчання у Славутському обласному спеціалізованому ліцеї від 14.06.2017р. №31.

4.Застосовані норми права.

Відповідно до ст. 11 Закону України „Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток і утримувати дитину до досягнення нею повноліття на рівні, який дозволяє забезпечити її повноцінне життя.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

5.Оцінка суду.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, частинами 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, тим більше, при захисті одного з основних прав дитини права на утримання.

Європейський суд з прав людини зауважив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особливу увагу слід приділяти найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», № 31111/04, § 54).

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Враховуючи встановлені конкретні обставини справи, стан здоров`я та матеріальне становище дітей, матеріальне становище платника аліментів, його працездатність; відсутність у нього інших дітей та утриманців; наявність на праві власності майна, у тому числі нерухомого майна, сталих доходів, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але на кожного не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідач не довів наявність істотних обставин, які не дозволяють йому сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, який дозволить йому утримувати своїх дітей, найбільш повно відповідає вимогам законодавства, та забезпечить рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

На підставі ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів за минулий період, а саме з 07.05.2017, додаткових витрат на дітей, то вони задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Частиною другою статті 191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Таким чином, для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести: а) вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача; б) ухилення відповідача від надання утримання дитині.

Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Як встановлено судом, і це визнала позивачка, відповідач надавав грошову допомогу їх сину ОСОБА_4 , що спростовує твердження позивача про ухилення від сплати аліментів. Перебування позивача за кордоном, народження дитини не є поважними причинами неможливості вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача. Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтверджені офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів за цей же час, яких у матеріалах справи немає.

Отже, позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача, які вона не могла одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, що є підставою для відмови в позові в цій частині.

Згідно зі ст. 185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин належить до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому вони визначаються у твердій грошовій сумі.

Розмір додаткових витрат на дитину має обґрунтовуватись відповідними документами, а при стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

У цій справі позивач не довела належними і допустимими доказами наявність таких додаткових витрат, фактично зазнаних чи передбачуваних, зокрема витрат на розвиток здібностей дітей, а тому такі вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Доводи відповідача про те, що неповнолітній ОСОБА_4 фактично проживає з ним у м. Хмельницькому та перебуває на його повному утриманні не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема довідкою житлової організації про місце проживання останнього у м. Шепетівка з матір`ю; квитанціями та чеками про придбання позивачем одягу, продуктів харчування, товарів першої необхідності, меблів, комп`ютерної техніки тощо.

Кошти, які відповідач перераховував своїм дітям, в тому числі й під час судового розгляду, є надання неповнолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку, що є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати своїх дітей.

Інші доводи відповідача та його представника висновки суду не спростовують.

6.Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840, 80 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 150, 180-183, 185, 191 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та додаткових витрат на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але на кожного не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову - 07.05.2020р. до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 у дохід держави судовий збір у розмірі 840, 80 грн.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми стягнення аліментів за 1 місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду або через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 липня 2020 року.

Суддя А.Ю. Цідик