Справа № 445/1400/20
провадження № 2/445/530/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип`яка П.В.

секретаря судового засідання Кшемінської О.Я.

за участі позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення боргу в розмірі 183470,14 грн.

В обґрунтування позову вказала, що між нею та третьою особою ОСОБА_3 була досягнута домовленість, згідно якої він вказав рахунок Монобанк свого племінника ОСОБА_2 , на який у період з 04.06.2019 по 04.02.2020 позивачкою, у рахунок боргу, було перераховано 178487,13 грн. 10.07.2020 відповідачу було скеровано заяву про досудове врегулювання спору з вимогою повернути кошти, однак на момент звернення до суду відповідач боргу не повернув.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві. Пояснила, що кошти в борг вона надала ОСОБА_3 і повернення вказаних коштів повинен був здійснювати ОСОБА_3 .

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.

Третя особа в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових пояснень з приводу позову не подав.

За таких обставин розгляд справи проводиться заочно у відсутності відповідача, проти чого позивачка не заперечує.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши подані нею документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч.2 ст.1046 ЦК України).

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно із положеннями ст.1051 ЦК України якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

За приписами ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивачкою не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення договору позики із відповідачем та досягнення сторонами згоди щодо його істотних умов, а також передачі визначеної суми коштів у позику.

Наданими позивачкою квитанціями від 27.09.2019, 29.08.2019, 05.09.2019, 04.06.2019, 03.09.2019, 26.07.2019, 23.08.2019, 23.07.2019, 21.07.2019, 19.09.2019, 19.09.2019, 15.09.2019, 12.07.2019, 09.06.2019, 03.12.2019, 28.08.2019 (у яких одержувач платежу не вказаний, а у призначенні платежу зазначено переказ з картки НОМЕР_1 на картку НОМЕР_2 ), квитанціями від 29.08.2019, 14.09.2019, 28.10.2019, 31.10.2019, 05.11.2019, 11.11.2019, 01.12.2019, 01.12.2019, 02.12.2019, 02.12.2019, 02.12.2019, 06.03.2020 (у яких отримувачем платежу вказаний ОСОБА_4 , а призначення платежу переказ особистих коштів) та випискою про рух коштів по картці Монобанк за період з 28.08.2019 по 28.05.2020 (з якої вбачається здійснення операцій переказу коштів на картку без зазначення номера такої картки та її власника), не підтверджується факт перерахування коштів на рахунок відповідача ОСОБА_2 , а також факт надання таких коштів саме у борг.

Поряд з тим, суд враховує, що в позовній заяві та у поясненнях в судовому засіданні позивачка вказала, що гроші перерахувала на рахунок відповідача на підставі усної домовленості із ОСОБА_3 , і саме він повинен був повертати борг.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що договір позики між позивачкою та відповідачем не укладався, кошти у борг відповідачу не передавались, а тому у нього не виникло обов`язку повертати гроші позивачці. Таким чином, позов є безпідставним і у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 258-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення боргу - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду або через Золочівський районний суд Львівської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст судового рішення складено 22 грудня 2020 року.

Суддя П. В. Пилип`як