РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 181/271/20

Провадження № 2-о/181/16/20

"27" квітня 2020 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юр`єва О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Запорожченко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_1 заінтересована особа ОСОБА_2 із заявою про встановленнґя факту проживання однією сім`єю.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 26 лютого 1957 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_3 , який є спадкоємцем майна своєї померлої дружини. ОСОБА_3 зробив на заявника заповітне розпорядження за яким заповів житловий будинок по АДРЕСА_1 . 13 січня 2004 року ОСОБА_1 зареєстрував право власності на зазначене вище нерухоме майно. Про наявність інших спадкоємців окрім заінтересованої особи по справі, тобто двоюрідного племінника спадкодавця ОСОБА_2 заявнику невідомо. Права на спадкове майно спадкоємцями попередніх черг за законом ніхто не заявляв. ОСОБА_1 як спадкоємець частини спадщини за заповітом не відмовлявся від її прийняття, а також не вчиняв будь-яких дій, які могли б стати підставами для усунення його від права на спадкування. Нотаріально оформити решту спадкового майна не вдається з огляду на те, що заявник не є спадкоємцем в розумінні положень ст.ст.529, 530 та 531 ЦК України в редакції від 18 липня 1963 року про що свідчить постанова державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Викладені обставини свідчать про те, що цивільні відносини заявника та ОСОБА_3 виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України в редакції станом на 01 січня 2004 року, однак в силу ч.4 та абз.2 Прикінцевих положень діючого ЦК України його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Наприкінці 1996 року ОСОБА_1 забрав ОСОБА_3 до себе додому доглядати за ним в зв`язку з його похилим віком, купував ліки, постійно проживав однією сім`ю по АДРЕСА_2 з ОСОБА_3 , вони були пов`язані спільним побутом, вели господарство, мали взаємні права та обов`язки. Встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 необхідно для прийняття спадщини. В позасудовому порядку встановити його право на спадщину за законом неможливо.

Заявник просить встановити факт проживання його однією сім`єю не менш як п`ять років з ОСОБА_3 до часу відкриття спадщини та прийняття ним спадщини.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Доводи заяви підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з огляду на наступні встановлені факти та обставини.

Під час вивчення документів по справі, їм надано відповідну оцінку.

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , зареєстрованого в с.Іванівка, Межівського району, Дніпропетровської області 26 лютого 1957 року, актовий запис №11, ОСОБА_3 одружився з ОСОБА_4 26 лютого 1957 року .

Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , видані виконкомом Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області свідчать про те, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , а ОСОБА_3 поме ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був спадкоємцем майна після померлої ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Межівської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за №1959.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV-ДП №068724, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки (пай № НОМЕР_4 ) площею 4,610га у межах згідно з планом, яка розташована на території Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №225.

Заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Іванівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області 25 серпня 1999 року, зареєстрованого у реєстрі за №121 підтверджується, що ОСОБА_3 зробив заповітне розпорядження за яким заповів ОСОБА_1 належний йому житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Межівської державної нотаріальної контори 09 січня 2004 року, зареєстрованого в реєстрі за №20 спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 , яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , який 13 січня 2004 року провів державну реєстрацію права власності, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу:2550133 від 13 січня 2004 року.

Згідно постанови державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 12 лютого 2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 в зв`язку з тим, що перший не є спадкоємцем згідно ст.ст.529531 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року.

Відповідно до п.1 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Згідно зі ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Як зазначено у п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Вирішуючи питання які правові норми - ЦК УРСР чи діючого ЦК підлягають застосуванню, слід виходити із системного тлумачення вищезазначених положень та роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 , а державна реєстрація нерухомого майна за заповітом ОСОБА_3 відбулась 13 січня 2004 року. Отже, правовідносини спадкування виникають саме з цього часу, права і обов`язки спадкоємців регулюються тим нормативним актом, який діє в цей час.

Згідно довідки виконавчого комітету Межівської селищної ради Дніпропетровської області №131 від 24 лютого 2020 року ОСОБА_1 проживає по АДРЕСА_2 разом з дружиною ОСОБА_5 .

Письмовими поясненнями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується той факт, що ОСОБА_1 проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 , доглядав за ним як за рідним батьком, за наявності похилого віку купував ліки та за власний рахунок здійснив поховання.

Довідкою виконавчого комітету Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області №147 від 02 березня 2020 року, підтверджується, що ОСОБА_1 з 1997 року та по день смерті ОСОБА_3 проживав з ним по АДРЕСА_2 однією сім`єю, здійснював догляд, купував ліки, мали спільний бюджет, вели спільне господарство. За відсутності родинних відносин

ОСОБА_1 проводив поховання ОСОБА_3 за власні кошти.

Таким чином, заявник обумовив, що встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років зі спадкодавцем, йому потрібно з метою отримання спадщини на нерухоме майно.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявник посилається на норми ст.1264 ЦК України, відповідно до яких у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Достовірно встановлено, що заявник ОСОБА_1 дійсно проживав з ОСОБА_3 з 1997 року по день його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю, доглядав за ним та здійснив поховання.

З огляду на приписи чинного законодавства, суд вважає встановленим факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю до часу відкриття спадщини - з 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи встановлені судом обставини, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги заявника є обґрунтованими, а тому вважає, що є всі правові підстави для їх задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.1264, ст.1261, ч.3 ст.1268 ЦК України, керуючись ст.ст.2, 4, 81, 82, 96, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 315 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , заінтересована особа: ОСОБА_2 (місце проживання АДРЕСА_1 ) про встановлення факту проживання однією сім`єю задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 з ОСОБА_3 з 1997 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт фактичного прийняття ОСОБА_1 спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 , як спадкоємця четвертої черги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Ю. Юр`єв