Справа № 342/408/20
Провадження № 2/342/405/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача в її користь щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 5000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка та відповідач 03.08.2010 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського РУЮ Івано-Франківської області, актовий запис № 47. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 . Спочатку в їхній сім`ї склалися хороші відносини. пізніше стосунки між позивачкою та відповідачем погіршилися по його вині. Чоловік безпричинно ображав позивачку, принижував її гідність. З часом позивачці стало відомо, що відповідач має іншу жінку, з якою підтримує близькі відносини. На протязі п`яти років позивачка намагалася якось виправити ситуацію, зберегти сім`ю, оскільки їхній син хворіє з дитинства та потребує уваги і підтримки обох батьків. Проте, пізніше позивачка зрозуміла, що відповідач не збирається нічого міняти. У травні 2019 року позивачка залишила відповідача і з того часу вони разом, однією сім`єю не живуть. На даний час шлюб, зареєстрований між позивачкою та відповідачем, існує тільки формально, тому позивачка звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач надає рідко та в недостатньому розмірі, а саме утримувати дитину позивачка не в змозі. оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу в достатньому розмірі на утримання сина не надає, тому позивачка хоче, щоб з відповідача стягувалися аліменти на утримання дитини в примусовому порядку. Відповідач фізично здоровий, працює, на його утриманні ніхто не перебуває, інших дітей немає. тому він має змогу сплачувати аліменти в сумі 5000 грн. щомісячно на утримання їхньої дитини.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що стверджується розпискою при матеріалах справи. Клопотання про відкладення розгляду справи 14.07.2020 від відповідача до суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем не подавався.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 03.08.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області доводиться, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 03 серпня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 47.

Від шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11.04.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

З довідки № 393, виданої 03.03.2020 виконавчим комітетом Городенківської міської ради Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що сім`я ОСОБА_1 , 1987 р.н., проживає в АДРЕСА_1 , до складу сім`ї входять: син ОСОБА_4 , 2012 р.н., мати ОСОБА_6 , 1964 р.н., брат ОСОБА_7 , 1983 р.н.

Довідкою виданою 03.03.2020 КП "Городенківський некомерційний центр первинної медичної допомоги" Городенківської районної ради підтверджується, що син ОСОБА_1 , 1987 р.н., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на "Д" обліку, як дитина із особливими потребами - шифер Q64.

Копією посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 13.02.2013 Городенківським управлінням праці та СЗН доводиться, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначена державна соціальна допомога на дитину - інваліда в розмірі 1111,80 грн.

Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч.2 ст.51 Основного Закону батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Відповідно до ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено статтею 180 СК України.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, але спільно не проживають близько одного року. Відповідач, коштів на утримання сина ОСОБА_3 не надає.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 згаданої статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 184 згаданого Кодексу передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. З цього слідує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років з 1 липня 2020 року не може бути менший, ніж 1159 грн.

Враховуючи обставини, визначені ст.ст. 182, 184 СК України, приймаючи до уваги відсутність доказів про розмір отримуваного відповідачем доходу (заробітку) та беручи до уваги те, що син сторін ОСОБА_3 з дитинства є інвалідом, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно .

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася до суду з позовом 01.04.2020, тому з цього дня слід присудити стягнення аліментів і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК.

На підставі ст.ст. 180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 19, 258, 259, 263-265, 268, 273-279, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 2000 грн (дві тисячі гривень).

Стягнення аліментів розпочати з 01.04.2020 і проводити до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 до державного бюджету судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за надання правової допомоги в сумі 1000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

Суддя: Гайдич Р. М.