ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 22-ц/807/1234/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» про визнання права на користування гаражами, усунення перешкод у користуванні гаражами, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» про визнання права на користування гаражами, усунення перешкод у користуванні гаражами, стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначали, що починаючи з 2011 року вона є власником гаражів НОМЕР_1, що знаходяться на території Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» за адресою: АДРЕСА_1 , які вона придбала у колишніх членів кооперативу. На підтвердження членства у кооперативі їй була видана членська книжка і паспорт-пропуск, була проведена відповідна реєстрація в журналі, нею сплачуються членські внески. Починаючи з 2016 року голова Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» в особі голови ОГК «Маяк-2» ОСОБА_2 чинить перешкоди в користуванні її майном, а саме гаражами НОМЕР_1. Без її дозволу ОСОБА_2 самовільно зламав замки на воротах гаражів та вивіз майно, яке там знаходилось, та знищив документи на переоформлення гаражів. Тривалість спірних відносин призвели до її нервових потрясінь, крім того від дій ОСОБА_2 вона зазнала фізичного впливу (побоїв), в результаті чого погіршився її стан здоров`я, нормальний спосіб життя, вона змушена була тривалий час лікуватися, що призвело до її моральних страждань, які вона оцінює в 10 000 грн.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, визнати право на користування гаражами, усунути перешкоди у користуванні гаражами, стягнути моральну шкоду.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2020 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно зі Статутом Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2», затвердженого протоколом №1 установчими зборами засновників Обслуговуючого гаражного кооперативу «Маяк-2» від 27.02.2006р., зареєстрованого рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради 22.11.2006 р. № 422/3, правовою основою для створення гаражного кооперативу «Маяк-2» є Закони України «Про власність», «Про кооперацію». Кооператив створюється на базі капітальних боксових гаражів, інженерних комунікацій, побудованих на власні кошти членів Кооперативу, бокси знаходяться в індивідуальному користуванні кооперативу. Зберігання, експлуатація, благоустрій території, утримання кооперативу здійснюється членами кооперативу за рахунок особистих внесків. Кооператив є юридичною особою, кошти кооперативу складаються з: вступних внесків; щомісячних внесків на утримання адміністративно-обслуговуючого благоустрою території; одноразових внесків членів Кооперативу. П. 5.1.9 Статуту передбачено, що Вищим органом управління Кооперативу є загальні збори, до яких належить затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів або про припинення членства (а/с 13-16).

Рішенням загальних зборів членів ОГК «Маяк-2» від 30.10.2010 р. затверджений список новоприйнятих членів. (а/с 33).

10.01.2011 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до голови правління ОГК «Маяк-2» з заявою про дозвіл проведення будівельних робіт гаража НОМЕР_1 та прибудови до нього (а/с 34).

Згідно з протоколом засідання правління, уповноважених представників ОГК «Маяк-2» від 03.03.2012 р., визначено 10-денний строк для наведення порядку користувачу гаража НОМЕР_1 на прилеглій до гаражу території (а/с 38).

30.05.2012 р. позивач ОСОБА_1 звернулася до голови правління ОГК «Маяк-2» з заявою про прийняття ї в члени ОГК «Маяк-2» (а/с 57).

Згідно з протоколом засідання правління, уповноважених представників ОГК «Маяк-2» від 09.09.2012 р., правління вирішило ОСОБА_1 прийняти в члени кооперативу після вбирання смітнику під гаражами №31-35, які знаходяться в її користуванні. (а/с 58).

Згідно з протоколом засідання правління ОГК «Маяк-2» від 10.10.2012 р. ОСОБА_1 відмовлено в членстві ОГК «Маяк-2» (а/с 43).

Згідно з протоколом засідання правління, уповноважених представників ОГК «Маяк-2» від 04.06.2015 р. внаслідок невиконання ОСОБА_1 рішення правління від 03.03.2012 року, з яким особисто була ознайомлена ОСОБА_1 , на голову правління покладений обов`язок по організації вбирання сміття від гаражів НОМЕР_2, з покладенням витрат на вбирання на ОСОБА_1 (а/с 44).

Згідно з протоколом засідання правління ОГК «Маяк-2» від 03.09.2016 р. правління вирішило з 04.09.2016 р. обмежити ОСОБА_1 доступ до гаражу НОМЕР_1 , до погашення заборгованості та знищення смітнику (а/с 93).

Згідно з протоколом засідання правління ОГК «Маяк-2» від 26.01.2018 р. правління вирішило грошові кошти у сумі 3660 грн., вважати частковим погашенням заборгованості ОСОБА_1 за користування гаражами 33-35 (а/с 45).

Згідно з довідкою ОГК «Маяк-2» заборгованість за користування гаражами 33-35 станом на 31.08.2016 р. складає 6860 грн. (а/с 46).

Заслухавши сторони та пояснення свідків, суд першої інстанції встановив, що позивачка з сином користувалися трьома гаражами у ОГК «Маяк-2», натомість зазначені гаражі перебували в її тимчасовому користуванні та жодних доказів на підтвердження права власності на них або права постійного користування позивачем не надано.

Також не підтверджено членство в кооперативі та не надані будь-які ніші переконливі докази на підтвердження права на зазначені гаражі.

Крім того, при апеляційному розгляді позивач зазначила, що приміщення гаражів були переобладнані, використовувалися нею не за призначенням.

Також позивач зазначила, що тривалий час не користується спірними приміщеннями, а відповідач наполягав на тому, що вони вже передані у користування іншим особам, які є членами гаражного кооперативу.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно застосовано чинне в галузі спірних відносин законодавство.

Так за ст. 19-1 Закону України «Про кооперацію», член гаражно-будівельного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання гаражем, якщо він не викупив це майно.

Жодних доказів на підтвердження членства у гаражному кооперативі позивач не надала, її посилання на те, що вона сплачувала внески як член кооперативу в 2016-2917 роках не підтверджують її членства у кооперативі , а за поясненнями відповідача зазначені грошові кошти були оплатою за тимчасове користування приміщеннями.

Як зазначав відповідач протягом розгляду справи, позивачем та її сином гаражі використовувалися не за призначенням з метою незаконної підприємницької діяльності, були засмічені, влаштоване звалище, яке позивач із сином відмовилися прибирати, внаслідок чого їм було відмовлено у подальшій оренді приміщень та з 2016 року вони гаражами не користувалися.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно пункту 3 вказаної частини, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тож враховуючи що позивач не надала доказів того, що гаражі НОМЕР_1 є власністю позивачки, а остання є членом ОГК «Маяк-2» суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову.

Також, позивачем не доведено, що в спірних гаражах є будь-яке належне їй майно, в користуванні яким відповідач створив їй перешкоди, або ж що це майно було знищено відповідачем, а відтак суд відмовив і у позові в частині стягнення моральної шкоди.

Таким чином, суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства.

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2020 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 квітня 2020 р.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков