У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2020 Справа №607/4274/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М., за участю секретаря судового засідання Стус К.І., учасників справи: представника скаржника ОСОБА_1 , державного виконавця Хомик Ю.М., представника стягувача Скиби В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на рішення державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М.

В обґрунтування скарги посилається на наступні обставини. Головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Гануля І.М. 01.06.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61575960 винесено постанову про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортним засобом. При винесенні вказаної постанови, державним виконавцем не враховано те, що 06 серпня 2020 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звільнено ОСОБА_2 від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , які стягнені на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.05.2018 року, починаючи з 22 березня 2019 року і до 06 серпня 2020 року. Також, вказує на те, що у суді знаходиться справа щодо звільнення ОСОБА_2 від сплати аліментів від 07.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Дитина жодного дня не проживала з мамою та повністю знаходиться на забезпеченні батька, а тому ОСОБА_2 звернувся до суду про стягнення аліментів з матері дитини. Крім того, державний виконавець при винесенні вищевказаної постанови не врахував ті обставини, що заявник на даний час є фізичною особою-підприємцем та його робота пов`язана з безпосереднім керуванням транспортним засобом та виїздом у відрядження по Україні та за її межі і на даний час ця робота є його єдиним джерелом доходу. Таким чином, заявник вважає, що дії державного виконавця є неправомірними, а постанова незаконною.

З врахуванням наведеного, просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. від 01 червня 2020 року у ВП №61575960 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

16 листопада 2020 року від головного державного виконавця Хомик Ю.М. до суду надійшов відзив на скаргу на дії головного державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. у якому просить відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі посилаючись на те, що вона не обґрунтована та безпідставна. Вказує на те, що скаржником не надано підтверджуючих документів, що він офіційно здійснює роботу, пов`язану з безпосереднім керуванням транспортними засобами, те що ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем не є беззаперечним доказом, що його робота пов`язана з безпосереднім керуванням транспортними засобами. Також, боржник зобов`язаний надати письмові пояснення з приводу несплати аліментів, подати письмову декларацію про доходи, зразок якої є в Інструкції з організації примусового виконання рішень, якщо він є фізичною особою-підприємцем, зобов`язаний надати довідку з податкової про задекларовані доходи для здійснення правильного нарахування аліментів, але ОСОБА_2 , 13.10.2020 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №61575960 відмовився це робити і станом на 13.11.2020 року на адресу Відділу не подав жодного документа та жодної квитанції про сплату аліментів, а на тих квитанціях, що подані до скарги не вказано, що це сплата аліментів. ОСОБА_3 не повідомляла про сплату аліментів.

Представник скаржника ОСОБА_2 адвокат Сампара Н.М. в судовому засіданні скаргу підтримала у повному обсязі. Також вказала, що ОСОБА_2 не було відомо про виконавче провадження, оскільки постанови про відкриття виконавчого провадження не отримував, крім того, державний виконавець невірно розрахувала розмір заборгованості по аліментах та неправомірно винесла постанову про обмеження у постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Представник Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Хомик Ю.М. в судовому засіданні заперечила щодо задоволення скарги з підстав, наведених у відзиві.

Представник стягувача ОСОБА_3 адвокат Скиба В.М. в судовому засіданні заперечив щодо задоволення скарги, подавши суду письмові заперечення, та вказав, що аліменти боржником ОСОБА_2 не сплачувались, на даний час існує заборгованість, тому постанова державного виконавця є законною.

Вирішуючи скаргу, суд виходить з наступного.

В порядку розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ст. 447 ЦПК України, передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п.7 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року, роз`яснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Встановлено, що 31 травня 2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26 квітня 2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Даний судовий наказ набрав чинності та був пред`явлений до виконання стягувачем.

17 березня 2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулею І.М. відкрито виконавче провадження № 61575960 про примусове виконання судового наказу № 607/7340/18, який виданий 12.07.2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області. Вказана постанова була надіслана боржнику ОСОБА_2 за адресою реєстрації його місця проживання по АДРЕСА_1 , що підтверджується листом, який повернувся на адресу Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

12 травня 2020 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_1 та встановлено, що ОСОБА_2 за даною адресою тільки зареєстрований але не проживає і ніколи не проживав, про що складено акт державного виконавця.

Згідно розрахунку заборгованості від 01.06.2020 року за ОСОБА_2 числиться заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 52363,26 грн.

01 червня 2020 року головним державним виконавцем Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулею І.М., при примусовому виконанні судового наказу № 607/7340/18, який виданий 12.07.2018 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, винесено постанову ВП № 61575960 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Дана постанова направлена рекомендованим листом 03 червня 2020 року за адресою представника боржника адвоката Сампари Н.М. по вул. За Рудкою, 33/34а в м.Тернополі згідно поданої ОСОБА_2 заяви від 12 березня 2020 року, що підтверджено списком згрупованих поштових відправлень №1823, який вручений особисто, що підтверджено відомостями із вебсайту АТ Укрпошта.

06 серпня 2020 року рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звільнено ОСОБА_2 від сплати аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , які стягнені на підставі судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31.05.2018 року, починаючи з 22 березня 2019 року і до 06 серпня 2020 року

Згідно наданого державним виконавцем розрахунку заборгованості від 16.11.2020 року за ОСОБА_2 числиться заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 27984,61 грн.

Відповідно до ч.5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 2) частини 9 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Постанови, зазначені у пунктах 1-4 цієї частини, надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

В силу пункту 10 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» тимчасове обмеження боржника у праві керувати транспортними засобами не може бути застосовано в разі: 1) якщо встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування.

Згідно ч. 1 статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд не бере до уваги доводи скаржника, що йому не було відомо про виконавче провадження, оскільки в судовому засіданні встановлено, що боржнику постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №61575960 була направлена боржнику у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» та боржником не оскаржувалась.

Також, з матеріалів справи вбачається, що на день винесення оскаржуваної постанови була наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищував суму відповідних платежів за чотири місяці.

Крім того, судом не здобуто доказів існування обставин, передбачених ч. 10 ст. 71 Законом України «Про виконавче провадження», які б перешкоджали застосуванню відносно боржника тимчасового обмеження у праві керувати транспортними засобами, зокрема, відомостей, що встановлення такого обмеження позбавляє боржника основного законного джерела засобів для існування, оскільки боржник державному виконавцю не подав декларації про доходи та майно боржника, подання якої передбачено вищезазначеним Законом та на підтвердження таких обставин жодних належних та допустимих доказів суду не подав.

Також, оглянуті в судовому засіданні квитанції не підтверджують повну сплату аліментів та відсутність заборгованості боржника на час винесення державним виконавцем оскаржуваної постанови від 01 червня 2020 року.

За вказаних обставин, судом не здобуто доказів, що при виконанні судового наказу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 травня 2018 року №607/7340/18, державний виконавець допустив порушення прав чи свобод боржника ОСОБА_2 .

Також, суд звертає увагу на те, що ухвалення рішення суду про звільнення ОСОБА_2 від сплати аліментів на період з 22 березня 2019 року по 06 серпня 2020 року не звільняє останнього від погашення заборгованості по сплаті аліментів, яка виникла у період з 26 квітня 2018 року по 22 березня 2019 року, яка на час розгляду справи не погашена.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. від 01 червня 2020 року у ВП №61575960 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 447-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд , -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Тернопільського міського відділу Державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ганулі І.М. від 01 червня 2020 року у ВП №61575960 про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортним засобом відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 14 грудня 2020 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай