Справа № 486/385/19
Провадження № 2/486/82/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Коршак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

за участю: позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_4 , представника відповідача Омельченко Н.А.,

ВСТАНОВИВ:

26 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування на легковий автомобіль марки ЗАЗ TF 698, 2011 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 та легковий автомобіль марки ВАЗ 2106 З, 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 .

Свою позицію обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_5 , після смерті якого залишилося спадкове майно, серед якого два автомобілі. 26 травня 2016 року вона звернулася до Южноукраїнської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу №115/2016 та вона являється спадкоємцем за законом. Спадкоємицею за заповітом є племінниця її батька ОСОБА_6 , яка успадкувала житловий будинок. Крім того, після смерті батька намагалася успадкувати спадкове майно ОСОБА_2 , з якою батько проживав однією сім`єю, проте нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

06 жовтня 2018 року нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті її батька, а саме двох автомобілів, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів. Надати оригінали документів вона не має змоги, оскільки їх не має.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. До суду звернулась з метою отримати право власності на транспортні засоби, що залишились після смерті батька.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що ОСОБА_5 17 лютого 2011 року було продано автомобіль ВАЗ 2106 З та про це також було відомо позивачу. 19 лютого 2011 року він придбав новий автомобіль ЗАЗ TF 698, частину коштів на який брав у борг. Після смерті ОСОБА_5 даний автомобіль було продано, а отримані кошти витрачені на повернення боргів, які виникли за той період, поки ОСОБА_5 лежав в лікарні. Про продаж цього автомобіля представник відповідача говорив позивачу на сорок днів після поховання її батька.

Заслухавши позивача, її представника та представника відповідача, дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 10 травня 2016 року /а.с.5/.

Позивач ОСОБА_1 ( ОСОБА_7 ) є рідною донькою покійного ОСОБА_5 /а.с.6/.

ОСОБА_8 14 жовтня 2000 року уклала шлюб з ОСОБА_9 , після державної реєстрації шлюбу прізвище позивача змінено на " ОСОБА_10 " /а.с.7/.

Після смерті ОСОБА_5 . Южноукраїнською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 26 травня 2016 року було заведено спадкову справу № 115/2016 /а.с. 46-105/.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру №43983980 від 26.05.2016 року встановлено, що приватним нотаріусом Лейбіченко С.В. було зареєстровано заповіт ОСОБА_5 /а.с.51, 82 зв., 83/.

Відповідно до заповіту від 25 грудня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Лейбіченко С.В., ОСОБА_5 заповів ОСОБА_11 : 1) частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; 2) частину земельної ділянки площею 0,25 га, переданої для обслуговування житлового будинку, розташованої на території Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області; 3) частину земельної ділянки розміром 0,13 га, для ведення особистого підсобного господарства, розташованої на території Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області /а.с. 82/.

Відповідно до заяви ОСОБА_11 від 13 вересня 2016 року, зверненої на адресу Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області, вона повідомила, що є єдиною спадкоємицею за заповітом та спадщину після смерті ОСОБА_5 приймає /а.с. 46 зв./.

26 травня 2016 року до Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою звернулася ОСОБА_1 , в якій зазначила, що вона є єдиною спадкоємицею за законом та спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5 , вона приймає /а.с.70/.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 05 жовтня 2018 року нею прийнято спадщину після смерті ОСОБА_5 , а саме, земельну ділянку розміром 5,0075 га, що розташована у межах території Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку розміром 0,0961 га, що розташована у межах території Семенівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; 1/2 частку житлового будинку за АДРЕСА_2 ; вкладів з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією, що знаходяться у ТВБВ №10014/0111 філії-Миколаївське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України»; недоотриманої пенсії за травень 2016 року, що знаходиться на рахунку Южноукраїнського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області /а.с.71/. Нотаріусом на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за законом та витяги про реєстрацію у спадковому реєстрі /а.с.95-101/.

Крім того, 25 жовтня 2016 року до Южноукраїнської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою звернулася ОСОБА_2 /а.с. 70 зв./.

ОСОБА_2 було роз`яснено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є за законом - дочка померлого ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину та спадкоємиця за заповітом - ОСОБА_12 , вона ж є спадкоємицею четвертої черги /а.с. 83 зв./. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 27 березня 2018 року ОСОБА_2 у задоволенні позову про зміну черговості одержання права на пенсію - відмовлено /а.с.84-85/.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 жовтня 2018 року ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме, видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 - автомобілі, у зв`язку з тим, що спадкоємицею не було надано документи на спадкове майно /а.с. 9/.

Згідно копії довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Рихальською О.В., 17 лютого 2011 року ОСОБА_5 , уповноважив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 кожного окремо (незалежно один від одного) бути його представником в органах ДАІ та всіх інших установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності з питань пов`язаних з користуванням, експлуатацією та технічним обслуговуванням належного йому на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ модель 21063, 1990 року випуску, шасі (кузов, рама, коляска) № НОМЕР_6 реєстраційний номер НОМЕР_3 . Довіреність видана строком до 17 лютого 2016 року /а.с. 115/.

Згідно копії рахунку фактури № 514448-42/1 від 19 лютого 2011 року ОСОБА_5 у ТОВ "Автоцентр на Будівельників" придбав автомобіль ЗАЗ Sens-CKD, TF698K12, 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_2 /а.с. 109/.

Згідно довідки начальника Територіального сервісного центру №4842 Регіонального сервісного центру в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року за громадянином ОСОБА_5 зареєстровано автомобіль марки ЗАЗ TF 698, 2011 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 та автомобіль марки ВАЗ 2106 3, 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_6 /а.с. 8/

Відповідно до частини першої статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (частина третя статті 244 ЦК України).

Вимогами статті 248 ЦК України визначені підстави для припинення представництва за довіреністю, зокрема відповідно до п. 6 ч. 1 даної норми Закону передбачено, що представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає своє повноваження за довіреністю для ведення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може призвести до виникнення збитків.

Факт видачі ОСОБА_5 за життя довіреності іншій особі щодо розпорядження спірним автомобілем не створює юридичних наслідків щодо переходу права власності до іншої особи з моменту її посвідчення. Відтак ОСОБА_5 залишився власником рухомого майна, що також підтверджується довідкою Територіального сервісного центру №4842 Регіонального сервісного центру в Миколаївській області Міністерства внутрішніх справ України від 08 лютого 2019 року, а між ним та ОСОБА_13 та ОСОБА_14 склалися відносини як довірителя та представників.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Першої палати Касаційного цивільного суду викладеною у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 204/8149/14-ц (провадження № 61-5145 св 18), а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду викладеною у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 523/3745/15-ц (провадження № 61-5387св18), у яких зазначено, що оскільки договір купівлі-продажу було укладено на підставі довіреності, представництво інтересів за якою припинилося зі смертю особи, яка її видала, такий правочин відповідно до статей 203, 215 ЦК України належить до оспорюваних правочинів і може бути визнаний недійсним за наявності правових підстав.

Таким чином, оскільки на момент відкриття спадщини спірні автомобілі були зареєстровані за померлим ОСОБА_5 , вони, відповідно, також входили до складу спадщини.

Посилання ж відповідача на те, що один з автомобілів було продано ще за життя ОСОБА_5 , а другий - після його смерті не заслуговують на увагу, оскільки, матеріали справи не містять відповідних відомостей, що транспортні засоби були зняті з обліку у зв`язку з відчуженням, а залишаються зареєстрованими за ОСОБА_5 .

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Приписами ст. 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, як встановлено судом покійний ОСОБА_5 був власником транспортних засобів: автомобілів марки ЗАЗ TF 698, 2011 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 та марки ВАЗ 2106 3,1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_6 .

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_5 і відповідно, спадкоємицею першої черги та шляхом прийняття спадщини фактично придбала право власності на спадкове рухоме майно.

Як встановлено судом, позивач не може оформити право власності на вищевказане спадкове майно, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказані автомобілі, що і підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса.

Тобто, виникла ситуація, коли позивач фактично успадкувала транспортні засоби, належні померлому, проте немає можливості оформити спадщину, оскільки відсутні документи, які б підтверджували право власності на автомобіль за її батьком.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вказаний позов про визнання права власності в порядку спадкування за законом слід задовольнити в повному обсязі.

Сторони не заявляли про відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст. 12, 81,141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , зареєстрованої: АДРЕСА_3 право власності на автомобілі ЗАЗ TF 698, 2011 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 та легковий автомобіль марки ВАЗ 2106 3, 1990 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_6 .

Повний текст рішення буде складений протягом десяти днів з дня з оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

При оголошенні в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Г.А. Далматова

________________________

Повний текст рішення складений 15 квітня 2020 року