Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2055/18
Провадження № 2/945/35/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Терентьєва Г.В.

за участю секретаря Петриченко В.С.,

представника позивача Олейникова С.С.,

розглянувши 11 грудня 2020 року в місті Миколаєві у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Степ і державний реєстратор Миколаївської районної державної адміністрації Мостецький Д.О., третя особа: Миколаївська районна державна адміністрація Миколаївської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора та припинити право оренди земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

30.10.2018 року ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Степ і державний реєстратор Миколаївської районної державної адміністрації Мостецький Д.О., третя особа: Миколаївська районна державна адміністрація Миколаївської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора та припинити право оренди земельної ділянки.

26.08.2020 року позивачем було уточнено позовні вимоги та позивач просив: Визнати недійсним договір оренди землі між Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «СТЕП» та ОСОБА_1 б/н вiд 19.07.2017 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором Миколаївської районної державної адміністрації Мостецьким Д.О., щодо земельної ділянки площею 8,4017 га, кадастровий номер :09:000:0021, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Криничанської сільської ради Миколаївського району, Миколаївської області.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Мостецького Дмитра Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36286525 вiд 25.07.2017 08:25:46.

Припинити інше речове право - право оренди земельної ділянки, площею 8,4017га, кадастровий номер :09:000:0021, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Криничанської сільської ради Миколаївського району, Миколаївської області, що зареєстроване у спеціальному розділі номер 21535680 вiд 20.07.2017р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (IПН НОМЕР_1 ) з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «СТЕП» (код СДРПОУ 32778023) судові витрати, а саме: витрати на проведення експертизи в розмірі 2 250,00 (дві тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. та сплачений Позивачем судовий збір в розмірі 2 114,40 грн. (двi тисячі сто чотирнадцять грн. 40 коп.).

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 8,4017 га ріллі, яка знаходиться на території Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, кадастровий номер :09:000:0021, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивачу стало відомо, що державним реєстратором було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зареєстроване речове право оренди земельної ділянки. Підстава виникнення речового права договір оренди землі.

Позивачка стверджує, що виїхала з Миколаївської області та мешкає у Вінницькій області біля 10 років, що вона не підписувала з ТОВ СП Степ договір оренди та додатки до нього не проявляла своєї волі та не надавала згоди на укладення вищевказаного договору.

Тому з метою захисту порушених прав звертається до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою даного суду від 25 квітня 2019 року по даній справі було призначено судово почеркознавчу експертизу.

В судове засідання позивач не з`явився, натомість її представник підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав клопотання про розгляд справи без його присутності.

Відповідач ТОВ СП Степ в судове засідання не з`явилися натомість його представником було подано відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає та вважає, що твердження Позивача є неправдивими з наступних підстав:

починаючи з 2005 року ТОВ СП «СТЕП» орендувала та укладала з Позивачем договори оренди земельної ділянки (кадастровий номер :09:000:0021), яка належить їй на праві власності, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV - МК № 039946 від 22.02.2002 року.

Так 10.10.2011 року було між Відповідачем та Позивачем було укладено договір оренди землі, відповідно до якого останнім передано ТОВ СП «СТЕП» у оренду вказану вище земельну ділянку строком на 5 років.

На протязі 2011 - 2016 року Позивачем та рідними Позивача, за його згодою, було отримано орендну плату в повному обсязі. ТОВ СП «СТЕП» виконувало зобов`язання за договором оренди земельної ділянки, претензій з боку Орендодавця до Орендаря не було.

Відповідно до П.8 Договору оренди землі від 10.10.2011 року - після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніще ніж за З ( три) місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Тому Відповідачем було запропоновано Позивачу укласти договір оренди земельної ділянки.

19.07.2017 року безпосередньо Позивачем та ТОВ СП «СТЕП» було укладено договір оренди земельної ділянки яка належить Позивачеві на праві власності, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV - МК № 039946 від 22.02.2002 року (кадастровий номер :09:000:0021).

Вказані вище договори оренди підписані однаково самим Позивачем, тому ствердження про не укладання договору оренди від 19.07.2017 року є безпідставними.

Відповідач зазначає, що виконуючи умови договору оренди від 19.07.2017 року Відповідачем у 2017 році та 2018 році здійснено орендну плату Позивачеві, а саме:

- 29.09.2017 року Позивачем особисто отримано орендну плату в сумі 20 000,00

грн., що підтверджується журналом розрахунків ТОВ СП «СТЕП» за вересень 2017 року;

- 29.12.2018 року на прохання Позивача, Відповідачем сплачено - 21000,00 грн., на картковий рахунок.

Тому у зв`язку з викладеним ТОВ СП «СТЕП», вважає що Позивач уклав договір оренди землі від 19.07.2017 року, знав та усвідомлював, що ним укладено вказаний договір оренди земельної ділянки з ТОВ СП «СТЕП», оскільки отримував від Відповідача орендну плату за 2017 - 2018 роки. ТОВ СП «СТЕП» в повному обсязі виконує свої обов`язки, передбачені ст. 25 Закону України «Про оренду землі» № 161-ХІУ від 6 жовтня 1998 року та умовами договору від 19.07.2017 року, випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки не було, а тому заявлений ОСОБА_1 позов не підлягає задоволенню.

Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі та проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторінсуд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 8,4017 га, кадастровий номер :09:000:0021, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Криничанської сільської ради Миколаївського району, Миколаївської області.

Відповідно до змісту договору землі від 19.07.2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ СП Степ, останньому надано в оренду земельну ділянку площею 8,4017 га ріллі, яка знаходиться на території Криничанської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, кадастровий номер :09:000:0021, строком на 10 років.

З витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 17.08.2018 року № 134712389 вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень, індексний номер: 36286525 від 25.07.2017 ОСОБА_2 внесено запис про право оренди земельної ділянки відповідно до договору оренди землі від 19.07.2017 року.

Згідно із ч. 2 ст. правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 4 ст. 207 ЦК України якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи натексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право навчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Підпис іншої особи на тексті правочину, щодо якого не вимагається нотаріального посвідчення, може бути засвідчений відповідною посадовою особою за місцем роботи, навчання, проживання або лікування особи, яка його вчиняє.

Згідно висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №133 від 14.08.2019 підпис від імені ОСОБА_1 в графі орендодавець в договорі оренди землі укладеному між Товариством з обмеженою відповідальністю СТ Степ та ОСОБА_1 19 липня 2017 року, щодо земельної ділянки площею 8,4017 га, кадастровий номер, :09:000:0021, виконаний не ОСОБА_3 а іншою особою.

Підпис від імені ОСОБА_1 в графі орендодавець в акті приймання-передачі земельної ділянки згідно договору оренди земельної ділянки від 19 липня 2017 року виконаний не ОСОБА_3 а іншою особою.

Відповідно до ч. 3 ст.203ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч. 1 ст.215ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Верховний Суд України у постанові від 18.12.2013 у справі за № 6-127цс13 висловив правову позицію, якою зазначив, що вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа.

Таким чином, враховуючи, що оспорюваний договір ОСОБА_1 своїм підписом не скріплював, що підтверджується висновком експерта, відомостей про підписання ОСОБА_1 договору в порядку ч. 4 ст.207ЦК України оспорюваний договір не містить, тобто відсутні докази його волевиявлення на укладення договору, наявні правові підстави для визнання недійсним договору оренди землі.

Доводи відповідача, що про наявність волевиявлення позивача та його обізнаність щодо існування укладеного оспорюваного договору свідчить те, що він отримував орендну плату, є безпідставними, оскільки навіть за наявності доказів отримання коштів за використання земельної ділянки, відсутні підстави вважати, що волевиявлення позивача було направлено саме на укладення договору оренди земельної ділянки з відповідачем на умовах, визначених у договорі, який не був ним підписаний.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ст. 40 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з частиною першою статті 78 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Ст. 88 ЗК України визначено, що володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку.

Договір про спільну часткову власність на земельну ділянку укладається в письмовій формі і посвідчується нотаріально.

Відповідно до ст.ст. , , право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його реалізації. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами),

У ч.ч. 1, З ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ст. 637 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 202, ч. З ст. 203 ЦК України одним з головних елементів договору (правочину) є вільне волевиявлення та його відповідність внутрішній волі сторін, спрямованій на настання певних наслідків.

Правочин, який має дефект волі і волевиявлення його учасника, порушує суб`єктивні права останнього, а тому підлягає визнанню недійсним з підстав, передбачених ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, враховуючи вище викладене суд вважає, що позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство Степ і державний реєстратор Миколаївської районної державної адміністрації Мостецький Д.О., третя особа: Миколаївська районна державна адміністрація Миколаївської області про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора та припинити право оренди земельної ділянки підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3,12,13,81,141,259,263-265,354 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди землі між Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «СТЕП» та ОСОБА_1 б/н вiд 19.07.2017 року, який зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Державним реєстратором Миколаївської районної державної адміністрації Мостецьким Д.О., щодо земельної ділянки площею 8,4017 га, кадастровий номер :09:000:0021, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Криничанської сільської ради Миколаївського району, Миколаївської області.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Мостецького Дмитра Олександровича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36286525 вiд 25.07.2017 08:25:46.

Припинити інше речове право - право оренди земельної ділянки, площею 8,4017га, кадастровий номер :09:000:0021, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Криничанської сільської ради Миколаївського району, Миколаївської області, що зареєстроване у спеціальному розділі номер 21535680 вiд 20.07.2017р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (IПН НОМЕР_1 ) з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «СТЕП» (код СДРПОУ 32778023) судові витрати, а саме: витрати на проведення експертизи в розмірі 2 250,00 (дві тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. та сплачений Позивачем судовий збір в розмірі 2 114,40 грн. (двi тисячі сто чотирнадцять грн. 40 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г. В. Терентьєв

Дата складення повного судового рішення18.12.2020 року.