Дата документу 17.12.2020 Справа № 554/1348/20
Провадження № 2/554/1033/2020
Рішення

іменем України

07.12.2020 року місто Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Тімошенко Н.В.

за участю секретаря судового засідання Хмельницької М.Ю.,

представника відповідача, акціонерного товариства «Полтавагаз», - Заліпи Н.Ю.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Полтавагаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут», третя особа ОСОБА_1 , про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

19.02.2020 року позивач, ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до відповідачів: акціонерного товариства «Полтавагаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут», третя особа ОСОБА_1 , про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 05.12.2019 представники АТ "Полтавагаз" здійснили відключення її газового котла від газопостачання, встановили заглушку та пломбу, мотивуючи вказані дії тим, що позивач не отримала дозволу на заміну котла. Позивач вважає, що, оскільки жодним нормативно-правовим актом не передбачена вимога отримання побутовими споживачами дозволу на заміну газового котла або газової плити, дії відповідача АТ «Полтавагаз» щодо припинення газопостачання є незаконними. Крім того, у відповідь на письмову претензію позивача ТОВ «Полтавагаз Збут» заперечив той факт, що сталася вищевказана позивачем подія. Позивач розцінює вказану відповідь як протиправну бездіяльність, оскільки представник ТОВ «Полтавагаз Збут» повинен був перевірити вказану позивачем інформацію про обмеження обсягу споживання позивачем газу шляхом опломбування газової труби на місці вчинення правопорушення або звернувшись до АТ "Полтавагаз" із запитом. На думку позивача, переконавшись в достовірності повідомленої позивачем інформації, відповідач ТОВ «Полтавагаз Збут» зобов`язаний був повернути позивача в стан, який передував порушенню її прав самостійно або надіславши відповідне доручення відповідачу, або надавши свою згоду позивачу на самостійне відновлення користування газовим котлом. У зв"язку з незаконним відключенням позивач щомісяця не отримує 159 куб.м. газу, що за грудень 2019 року становить 1116,81 грн., а за січень 2020 року 936,51 грн., всього 2053,32 грн. Моральна шкода полягає в тому, що незаконними діями та бездіяльністю відповідача ТОВ «Полтавагаз Збут» позивачеві нанесені фізичні та моральні страждання. Відсутність газопостачання призвело до різкого та значного падіння температури повітря в приміщенні, що призвело до порушення звичайного укладу життя позивача. Моральну шкоду позивач оцінює в 1000,00 грн.

Позивач просила:

- визнати дії відповідача АТ "Полтавагаз" незаконними та протиправними (такими, що порушують її права споживача послуг газопостачання за договором);

- визнати бездіяльність відповідача ТОВ «Полтавагаз Збут» незаконною і протиправною (такими, що порушують її права споживача послуг газопостачання за договором);

- стягнути на її користь із відповідача ТОВ «Полтавагаз Збут» суму компенсації моральної та матеріальної шкоди в загальному розмірі 3053,32 грн.

Ухвалою суду від 20.02.2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу на 18.03.2020 року до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження, надано відповідачам строк для надання відзиву на позовну заяву.

16.03.2020 позивачем надана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просила:

- визнати дії відповідача АТ "Полтавагаз" незаконними та протиправними (такими, що порушують її права споживача послуг газопостачання за договором);

- визнати бездіяльність відповідача ТОВ «Полтавагаз Збут» незаконною і протиправною (такими, що порушують її права споживача послуг газопостачання за договором);

- стягнути на її користь з відповідача АТ "Полтавагаз" суму компенсації моральної та матеріальної шкоди в загальному розмірі 4325,32 грн. (чотири тисячі триста двадцять п`ять грн. 32 коп.): 3325,32 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

17.03.2020 представником відповідача, АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні з огляду на наступне. У споживача послуг із розподілу природного газу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 згідно проектної та виконавчо - технічної документації встановлено газовий котел «КЧМ», проте, під час огляду газового обладнання за вищевказаною адресою працівниками AT «Полтавагаз» було виявлено самовільно встановлений газовий котел «Геліус», який не відповідає проектній та виконавчо-технічній документації та підтверджується копією відповідного плану газифікації. На підставі п.п.12 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, пункту 5.7 розділу V Правил безпеки системи газопостачання AT «Полтавагаз» було відключено від газової мережі самовільно установлений газовий котел « ІНФОРМАЦІЯ_1 » споживачу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 про що складено відповідний акт № 1195 від 05.12.2019. Таким чином, при відключенні від системи газопостачання газового обладнання споживача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 AT «Полтавагаз» діяло у порядку та у відповідності до вимог чинного законодавства.

17.03.2020 представником відповідача, ТОВ «Полтавагаз Збут» наданий відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що оскільки заходи з припинення постачання природного газу товариством не здійснювалися, то і підстав для визнання неправомірною бездіяльності товариства немає.

27.05.2020 позивачем надана заява про збільшення позовних вимог в частині відшкодування їй моральної та матеріальної шкоди, а саме: просила стягнути на її користь з відповідача АТ «Полтавагаз» 9641,64 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою суду від 08.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду на 22.10.2020 року.

У судове засідання позивач не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Третя особа ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, представники відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» Заліпа Н.Ю. та ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Представник відповідача ТОВ «Полтавагаз Збут», належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив.

Суд під час судового розгляду справи здійснював повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представників відповідача, третьої особи, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із споживачами природного газу, а також умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природною газу; доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу); механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу визначено Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 №1379/27824 (далі Кодекс ГРМ), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 р., Правилами безпеки системи газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від № 285 від 15.05.2015 року.

Відповідно до глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:

1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;

2) відсутність споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;

3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;

4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи ті за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;

5) розірвання договору розподілу природного газу;

6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;

7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;

8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або: ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;

9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;

10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання - передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);

11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;

12) в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до Правил безпеки системи газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від № 285 від 15.05.2015 року зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 08.06.2015 року за 674/27119 (далі ПБГС) правила поширюються на всіх суб`єктів господарювання незалежно від форм власності організаційно-правової форми, діяльність яких пов`язана з будівництвом, ремонтом розширенням, реконструкцією, технічним переоснащенням (далі - будівництво), експлуатацією систем газопостачання (далі - експлуатація), а також роздрібною торгівлею зрідженим вуглеводним газом у балонах.

Відповідно до п. 3.2 розділу III ПБСГ власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) повинен забезпечити утримання систем газопостачання відповідно до вимог чинного законодавства України.

Відповідно до п. 3.3 розділу III ПБСГ власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)) відповідає за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами.

Відповідно до п. 5.5 розділу V ПБСГ заміна газового обладнання виконується за заявою власника (орендаря (наймача)) до газорозподільного підприємства суб`єктом господарювання, який має дозвіл на виконання зазначених робіт, виданий центральним органом виконавчої влади що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства працю.

Заміна обладнання оформлюється ескізом у разі заміни газового обладнання без зміни функціонального призначення, потужності та системи димовідведення. В інших випадках - з оформленням виконавчо-технічної документації.

Відключення газу перед заміною газового обладнання здійснюється газорозподільним підприємством за заявою власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)). Пуск газу після заміни газового обладнання проводиться газорозподільним підприємством за зверненням власника (балансоутримувача та/або орендаря (наймача)) після проведення інструктажу із безпечної його експлуатації.

Документи щодо заміни газового обладнання передаються до архіву газорозподільного підприємства.

На підставі вимог пункту 5.7 розділу V ПБСГ підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: не відповідності системи газопостачання житлового будинку проектній та виконавчо-технічній документації.

У споживача послуг із розподілу природного газу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 згідно проектної та виконавчо - технічної документації встановлено газовий котел «КЧМ», проте, під час огляду газового обладнання за вищевказаною адресою працівниками AT «Полтавагаз» було виявлено самовільно встановлений газовий котел «Геліус», який не відповідає проектній та виконавчо-технічній документації та підтверджується копією відповідного плану газифікації.

На підставі п.п.12 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, пункту 5.7 розділу V Правил безпеки системи газопостачання AT «Полтавагаз» було відключено від газової мережі самовільно установлений газовий котел « ІНФОРМАЦІЯ_1 » споживачу ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 про що складено відповідний акт № 1195 від 05.12.2019.

Відповідно до п. 6 розділу 7 глави VI Кодексу ГРМ відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Таким чином, при відключенні від системи газопостачання газового обладнання споживача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 AT «Полтавагаз» діяло у порядку та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно з рішенням НКРЕКП та отриманої ліцензії на постачання природного газу ТОВ «Полтавагаз збут» з 01 липня 2015 року здійснює постачання природного газу та території Полтавської області.

Згідно листа ТОВ «Полтавагаз Збут» від 12.12.2019 товариством встановлено, що заходи з припинення газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_2 товариством ні особисто, ні з залученням інших суб`єктів господарювання не здійснювалися.

Згідно положення ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною другою статті 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, законодавцем встановлена презумпція вини заподіювача шкоди та саме він повинен довести, що шкоди завдано не з його вини.

Презумпція вини особи має бути спростована тільки за умови, якщо буде встановлено, що саме внаслідок дій або бездіяльності конкретної особи завдано шкоди. Такий висновок підтверджується використанням словосполучення «особа, яка завдала шкоди». Тому тільки за умови встановлення конкретної особи, яка завдала шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.

Згідно вимог ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Положеннями ст. 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Таким чином, з урахуванням того, що стороною позивача не надано суду доказів, які б свідчили про те, що саме внаслідок дій відповідача відбулося завдання позивачеві матеріальної шкоди, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Фактичною підставою для відшкодування моральної шкоди є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Ураховуючи те, що доказів протиправної поведінки відповідача суду не надано, позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Судові витрати у справі відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України підлягають компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 16, 1166, 1167 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст. 4-10, 12, 13, 17, 18, 76-81, 89, 133, 141, 223, 229, 247, 259, 263-265, 268, 272-273, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Полтавагаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут», третя особа ОСОБА_1 , про визнання дій незаконними, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію повного судового рішення направити учасникам справи протягом 2 (двох) днів з дня його складання.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд міста Полтави протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

З текстом рішення суду можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Повне рішення виготовлено 17.12.2020 року.

Суддя Н.В.Тімошенко