Ухвала

Іменем України

Справа №712/989/20

Провадження 2-з/712/74/19

30 січня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання Олефіренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги та договору купівлі-продажу кредитного портфелю, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2020 року позивачка звернулась до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги від 18.03.2011 року та договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 року.

Одночасно з поданням позову, 30.01.2020 року позивачка звернулася з заявою про забезпечення позову, яку обґрунтувала тим, що позивач подала позов до суду до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання недійсними договору про відступлення права вимоги від 18.03.2011 року та договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 18.03.2011 року, предметом позову є оспорювані договори відступлення права вимоги від банка до товариства, яке є стягувачем у виконавчих провадженнях, у рамках яких на 31.01.2020 р. о 09 год. 00 хв. призначено проведения аукціону з реалізації нерухомого майна позивача, а саме: нежитлові приміщення, позначені на технічному плані літерами Б-1, б, б', загальною площею 196,4 кв.м., що розташовано у АДРЕСА_1 , яке належить заявниці на праві приватної власності; номер лоту 371198, про що заявниця дізналась 29.01.2020 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було отримано виконавчі листі по справам № 2-714/11 та 2-271/11, однак дані листи не пред`являлися до виконання і не виконувалися жодним державним виконавцем.

08.08.2019 р. приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Недоступ Д.М. вручив заявниці за адресою її власності: нежитлове приміщення, що розташовано по АДРЕСА_1 , висновок ПП «Ажіо» про оцінку вказаного майна, з якого вбачалось, що: 01.08.2019 р. було відкрито виконавче провадження. 01.08.2019 р. винесена постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання за виконавчим провадження від 01.08.2019, 26.07.2019 р. винесена постанова про опис та арешт майна.

29.01.2020 року заявником було отримано постанову приватного виконавця виконавчого округу Недоступ Д.М. від 27.01.2020 р. про відновлення вчинення виконавчих дій та якою постановлено продовження електронних торгів по лоту 371198 - реалізації нерухомого майна позивача, що було зупинено раніше.

29.01.2020 року із офіційного сайту ДП «Сетам» заявниця дізналась проте, що 31.01.2020 року о 09 год. 00 хв. призначено аукціон з реалізації її нерухомого майна, що розташоване у АДРЕСА_1 (номер лоту: 371198) та на яке згідно вказаних виконавчих листів вказаним приватним виконавцем було накладено арешт за для виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.10.2013 року про стягнення з позивача на користь відповідача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму боргу за вище зазначеними кредитними договорами, право вимоги за якими було відступлене від банка до товариства та яке оспорюється у даному позові та є предметом спору.

Не застосування заходів забезпечення позову може значною мірою утруднити збереження нерухомого майна заявницю від незаконних посягань на неї з боку відповідачів та у зв`язку із проведенням неправомірного примусового стягнення на вказане майно за виконавчими листами, які було видано юридичній особі, що не набувала прав кредитора у розумінні закону і таке право власне оскаржується у даному позові і є предметом данного позову.

Просить суд

- накласти арешт на майно позивача, а саме нежитлові приміщення, позначені на технічному плані літерами Б-1, б, б', загальною площею 196,4 кв.м., що розташовано у АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності та була віддана в іпотеку згідно Іпотечного Договору в забезпечення виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_1 за кредитними договорами № CM-SMEF00/014/2007 від 05.03.2007 р.: № CM-SMEF00/042/2007 від 12.07.2007р.; № CM-SMEF00/015/2008 від 18.03.2008 р.. укладеним між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк»;

- заборонити приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Недоступу Дмитру Миколайовичу посвідчення № 0101 від 05.10.2017 року проводити будь - які дії у зведеному виконавчому провадженні 59365411 від 14.06.2019 р., що складається з двох виконавчих проваджень 59364184 від 14.06.2019 р. та 59363933 від 14.06.2019, від 04.10.2018 р., в тому числі щодо передачі документів виконавчих проваджень на реалізацію майна;

- заборонити Державному підприємству «Сетам» та будь-яким особам у будь-який спосіб відчужувати нежитлові приміщення: дата початку аукціону - 31 січня 2020 року, номер лоту 371198, позначені на технічному плані літерами Б-l, б, б', загальною площею 196,4 кв.м., що розташовано у АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Дослідивши матеріали заяви, надані заявником докази, суд приходить до таких висновків.

Частинами 1,2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи ( ч.1 ст.153 ЦПК України).

Відповідно до статті 150 ЦПК України видами забезпечення позову є:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пропорційність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Доводи заяви про забезпечення позову не дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову, які вказані у заяві про забезпечення позову, може унеможливити або утруднити в майбутньому виконання рішення суду у випадку задоволення позову про визнання недійсними спірні правочини, а тому зазначені заходи не є заходами, необхідними для забезпечення позову в розумінні норм цивільного процесуального законодавства.

Крім того, фактично заявник просить вжити заходи забезпечення позову з метою перешкоджання виконання судового рішення у іншій справі з приводу іншого спору, що виходить за межі мети забезпечення позову, яка полягає у вжитті судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених позовних вимог саме у даній справі.

Верховним Судом у постанові від 3 квітня 2019 року у справі №211/129/18-ц сформульовано правову позицію, згідно з якої суд не може заборонити державному виконавцеві вживати необхідних заходів щодо своєчасного й повного виконання рішення. Вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що заява не підлягає задоволенню, оскільки не обґрунтована заявником у контексті необхідності застосування таких заходів, а також у контексті їх співмірності та відповідності до заявлених позовних вимог.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи та враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави можливого позову, суд приходить до висновку, про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 116, 149, 150 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту ухвали 30 січня 2020 р.