Ухвала

Іменем України

20 січня 2020 року

м. Київ

справа № 588/1514/19

провадження № 61-436ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» на постанову Сумського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» до державного реєстратора Шмакової Вікторії Сергіївни, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Тростянецька районна державна адміністрація, про скасування запису про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року Товариство з додатковою відповідальністю «Маяк» звернулося до суду з позовом до державного реєстратора Шмакової В. С., ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Тростянецька районна державна адміністрація, про скасування запису про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки.

Одночасно з пред`явленням позову Товариство з додатковою відповідальністю «Маяк» просило суд забезпечити позов шляхом заборони фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, пов`язані із підготовкою до обробітку, обробітком, посівом або інші дії, що пов`язані із сільськогосподарськими роботами щодо земельної ділянки з кадастровим номером :00:004:0162.

Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 23 вересня 2019 року заяву Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» про забезпечення позову задоволено.

Заборонено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, пов`язані із підготовкою до обробітку, обробітком, посівом або інші дії, що пов`язані із сільськогосподарськими роботами щодо земельної ділянки кадастровий номер :00:004:0162.

Постановою Сумського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Тростянецького районного суду Сумської області від 23 вересня 2019 року скасовано, у задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» про забезпечення позову відмовлено.

У касаційній скарзі Товариство з додатковою відповідальністю «Маяк», посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати постанову Сумського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно із положеннями частини першої статті 400 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Дослідивши матеріали касаційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк», колегія суддів дійшла висновку про відмову відкритті касаційного провадження, з урахуванням наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного провадження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Положеннями пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд у порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно із пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо: правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із пунктом 10 частини першої статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечений іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорених прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечується заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що ОСОБА_2 не повернув спірну земельну ділянку ОСОБА_1 і надалі використовує її, а рішення суду може вплинути на права та обов`язки сторін у справі. Крім того, ОСОБА_2 притягався до кримінальної відповідальності за самовільне захоплення земельної ділянки, що підтверджується вироком суду від 01 листопада 2017 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом спору у цій справі є вимоги про скасування запису від 28 серпня 2018 року за № 27672117 про державну реєстрацію за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 речового права оренди спірної земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцезнаходженням якої є територія Криничненської сільської ради Тростянецького району Сумської області.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, власник спірної земельної ділянки ОСОБА_1 передав у користування належну йому на праві приватної власності земельну ділянку, а фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , в свою чергу, має право користуватися цим майном в межах здійснення своєї господарської діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Інститут забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Достатньою обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язуються застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він застосовується. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову спричиняють ОСОБА_2 негативні майнові наслідки, зокрема, позбавляють його права на підприємницьку діяльність та отримання доходів, що з огляду на положення пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» не може бути обмежене шляхом забезпечення позову, у спосіб, застосований судом першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, застосувавши правильно положення статей 149, 150 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у забезпеченні позову.

Оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, то колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновки суду апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись частиною другою статті 389, пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою і шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» на постанову Сумського апеляційного суду від 26 листопада 2019 року у справі за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Маяк» до державного реєстратора Шмакової Вікторії Сергіївни, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Тростянецька районна державна адміністрація, про скасування запису про державну реєстрацію речового права оренди земельної ділянки відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець