Справа № 581/939/20
Провадження № 2-о/581/49/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2020 року селище Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області у складі судді Сізова Д.В.,

з участю секретаря судового засідання Самілик Н.М.,

заявниці ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Липоводолинська селищна рада Сумської області,

про встановлення факту проживання однією сім`єю,

в с т а н о в и в :

4 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, у якій просить встановити юридичний факт постійного її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує, що 3 березня 1983 року її мати ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_3 , узявши його прізвище, вони разом проживали по АДРЕСА_1 . З 1 січня 1999 року мати заявниці тяжко захворіла і вона переїхала до неї та вітчима доглядати за матір`ю. Із того часу ОСОБА_1 без реєстрації постійно проживала з ними однією сім`єю, вони вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, спільний бюджет та витрати, піклувалися один про одного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявниці ОСОБА_5 померла, однак і після цього вона продовжила проживати разом із вітчимом, який занедужав і за станом здоров`я потребував постійної допомоги і підтримки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер і після нього відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, яку вона не може прийняти через відсутність між ними родинних відносин. Вказує, що окрім неї інші спадкоємці відсутні, тому просила суд встановити факт її проживання однією сім`єю з померлим.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Воронець Н.Б. підтримала заяву та просила її задовольнити в повному обсязі. ОСОБА_1 пояснила, що у січні 1999 року захворіла її мати і вона разом із меншим сином переїхала до неї на проживання по АДРЕСА_1 . Вона постійно проживала у сім`ї матері до часу смерті вітчима ОСОБА_3 . Після смерті матері захворів її вітчим, якого вона знає з дитячого віку та за яким доглядала останні роки його життя. За час їхнього спільного проживання у них склалися сімейні стосунки як батька і дочки, у них були спільне господарство, житло, вони мали спільні кошти.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання однією сім`єю заявниці ОСОБА_1 зі своїм вітчимом ОСОБА_3 не менше п`яти років до смерті останнього.

Заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , є батьками ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

3 березня 1983 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , узявши прізвище чоловіка ОСОБА_10 (а.с. 6-7).

5 вересня 1986 року ОСОБА_9 зареєструвала шлюб з ОСОБА_11 , узявши прізвище чоловіка ОСОБА_12 (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 у селищі Липова Долина Сумської області (а.с.12).

10 січня 2017 року на ім`я ОСОБА_3 виготовлений дублікат сертифіката на право на земельну частку (пай) серії СМ №0284782, належний йому як члену КСП «Московське» (а.с.11).

Із довідки Московського старостинського округу Липоводолинського району Сумської області від 1 грудня 2020 року та погосподарської книги за 2001-2005 рр. вбачається, що ОСОБА_3 до дня смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 один. Заповіт від імені ОСОБА_3 цією сільрадою не посвідчувався (а.с. 13, 14).

4 грудня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника звернулася до державного нотаріуса Липоводолинського районного державної нотаріальної контори Мельника В.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 3,43 га після смерті ОСОБА_3 , однак отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій через відсутність доказів належності заявниці до кола спадкоємців померлого (а.с. 15).

Статтею 3 ЦК України, зокрема, передбачено, що загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з положеннями ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності ЦК України.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 до своєї смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , не менш як п`ять років проживав по АДРЕСА_1 разом із дочкою своєї померлої дружини ОСОБА_1 . Факт ведення спільного господарства, наявність спільного побуту, опікування заявницею спадкодавця не менш як п`ять років до дня його смерті знайшов своє підтвердження у поясненнях заявниці та показах свідків.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті останнього.

Керуючись ст. 212-215, 223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини після смерті останнього.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тест рішення суду складено 22 грудня 2020 року.

Заявник: ОСОБА_1 ; АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Липоводолинська селищна рада Сумської області; вул. Роменська, буд. 10, селище Липова Долина, Сумська область; .

Суддя Д. В. Сізов