233 № 233/2634/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області

у складі

головуючої судді Бєлостоцької О.В.,

при секретарі Теліціній О.О.,

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Сітало В.І. ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача Бондаренко Д.В. ,

третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 , про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому зазначила, що їй на праві власності в порядку спадкування після смерті батька на підставі рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 січня 2019 року належить земельна ділянка загальною площею 27,93 га, розташована на території Софіївської (колишня назва - Новоартемівської) сільської ради. Вказана земельна ділянка складається із ріллі та пасовища. Ще до оформлення права власності на належну їй земельну ділянку вона була обізнана про те, що частина земельної ділянки - рілля незаконно використовується відповідачем ОСОБА_3 для вирощування сільськогосподарської продукції. Її вимоги не використовувати земельну ділянку відповідач ігнорує, посилаючись на те, що за життя батька придбав у нього зазначену земельну ділянку, що не відповідає дійсності. Позбавлена можливості використовувати належну їй земельну ділянку, оскільки відповідач чинить перешкоди, так як засіяв на ній сільськогосподарську культуру.

Позивачка просить:

- усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою № 1 рілля, кадастровий номер :09:000:0012 площею 21,75га, розташованою на території Софіївської (колишня назва Новоартемівської) сільської ради Костянтинівського району, розташованою згідно плану земельних меж в наступному порядку: від А до Б землі гр. ОСОБА_6 , від Б до В земля фермерського господарства ОСОБА_13, від В до Г земля Софіївської (Новоартемівської) сільської ради, від Г до Д земля ОСОБА_7 , від Д до А земля Софіївської (Новоартемівської) сільської ради, з боку відповідача шляхом заборони використовувати землю для вирощування сільськогосподарських культур та інших цілей.

Ухвалою судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24 травня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Бондаренко Д.В. про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 серпня 2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача - адвоката Бондаренко Д.В. про зупинення провадження у даній цивільній справі.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2019 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено ОСОБА_5 .

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 жовтня 2019 року провадження у даній цивільній справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції у цивільній справі № 233/5206/18.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2019 року провадження у даній цивільній справі поновлено.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 04 грудня 2019 року підготовче провадження у даній цивільній справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_8 та її представник - адвокат Сітало В.І. підтримали заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, зазначивши, що у відповідача відсутні правові підстави для використання земельної ділянки кадастровий номер :09:000:0012 площею 21,75га.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник - адвокат Бондаренко Д.В. позов ОСОБА_1 не визнали та заперечували проти його задоволення.

Представником відповідача подано відзив на позову заяву (а.с.33-36), зі змісту якого вбачається, що останній заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачка ОСОБА_1 не надала жодного письмового доказу на підтвердження того, що саме відповідач по справі користується зазначеною земельною ділянкою і є належним відповідачем; того, що відповідач отримував будь-які претензії або прохання з боку позивачки або її батька; відсутня інформація, яка підтверджується певними доказами про наявність спору між сторонами щодо користування земельною ділянкою кадастровий номер :09:000:0012 згідно з її цільовим призначенням.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він та його брат - ОСОБА_9 займаються вирощуванням сільськогосподарської продукції. Батько позивачки по справі - ОСОБА_10 за життя передав його брату - ОСОБА_9 належну йому земельну ділянку в оренду без укладення договору, оскільки між ними склались довірельні відносини. Будь-яких перешкод в укладанні договору оренду не було. Проте, тяжка хвороба ОСОБА_10 перед смертю завадила оформити договірні відносини у спосіб, передбачений законодавством. Земельна ділянка була передана в оренду строком на 50 років, при цьому ОСОБА_9 одразу сплатив на користь ОСОБА_10 в рахунок орендної плати 10000 доларів США, які останній витратив на придбання автомобіля ВАЗ 2109 та на оплату навчання доньки - позивачки по справі. У зв`язку з проведенням антитерористичної операції, приблизно в 2015 році ОСОБА_9 змінив місце проживання та мешкає в Київі, а він є його представником на підставі усної довіреності на господарювання, в тому числі, і на орендованій земельній ділянці. Крім того, 21 березня 2019 року брат оформив довіреність, відповідно до якої доручив йому представляти інтереси. Вважає, що саме ОСОБА_9 , а не він є належним відповідачем у справі. Земельну ділянку, яку ОСОБА_10 за життя передав в оренду, він ( ОСОБА_3 ) протягом 2018-2019 років обробляв від імені брата на підставі усної довіреності. В 2019 році він засіяв вказану земельну ділянку, а збором врожаю займався ОСОБА_9 .

Представник відповідача - адвокат Бондаренко Д.В. в судовому засіданні пояснив, що факт отримання ОСОБА_10 грошових коштів в рахунок орендної плати підтверджується розпискою, написаною останнім власноруч. Протягом всього часу використання земельної ділянки ОСОБА_10 не висловлював на адресу ОСОБА_9 будь-яких претензій з цього приводу, з відповідними позовами до суду за життя не звертався. Земельний податок протягом всього часу користування земельною ділянкою сплачував саме ОСОБА_9

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти позову ОСОБА_1 , пославшись в обгрунтування своєї позиції на те, що селом ширились чутки про те, що батько за життя отримав грошові кошти на належну йому землю, про існування якої вона взагалі не була обізнана до серпня 2019 року.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що її земельна ділянка розташована неподалік від земельної ділянки стосовно якої виник спір між сторонами. Їй відомо про те, що за життя ОСОБА_10 передав в користування відповідачу ОСОБА_3 належну йому земельну ділянку. ОСОБА_9 не мешкає в селі приблизно 3-4 роки, протягом яких вона його жодного разу не бачила. Безпосередньо бачила, як в 2018-2019 роках земельну ділянку, яку успадкувала ОСОБА_1 обробляла техніка відповідача ОСОБА_3 , при цьому його машина стояла неподалік. Крім того, і самого відповідача по справі під час цих робіт бачила на належній позивачці ОСОБА_1 земельній ділянці. Може із впевненістю стверджувати, що земельну ділянку обробляла техніка відповідача ОСОБА_3 , оскільки раніше сама користувалась його послугами для обробки належної їй земельної ділянки.

Свідок ОСОБА_12 , який є головою Софіївської сільської ради, в судовому засіданні пояснив, що земля ОСОБА_10 в оренді не була, він її обробляв спільно із ОСОБА_9 , договір оренди не укладався. Після смерті ОСОБА_10 право власності на належну йому земельну ділянку оформила донька - ОСОБА_1 . Зазначив, що в теперішній час вказану земельну ділянку обробляє ОСОБА_9 , який мешкає в м.Київ. В 2018-2019 роках саме ОСОБА_9 сплачував земельний податок за вказану земельну ділянку, заповнював відповідну декларацію. Не знає чиї трактори обробляють земельну ділянку, яку успадкувала ОСОБА_1 , проте йому відомо, що брати ОСОБА_3 та ОСОБА_9 допомагають один одному. Чув, що за життя ОСОБА_10 отримував кошти, але за що саме йому невідомо. Скарг з приводу неправомірного використання земельної ділянки від ОСОБА_10 до сільської ради не надходило.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5 , допитавши свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_10 на підставі державного акту серія ДН № 133164, виданого 09 листопада 2004 року належала земельна ділянка, розташована на території Новоартемівської (нова назва Софіївської) сільської ради Костянтинівського району загальною площею 27,93га : ділянка № НОМЕР_1 кадастровий номер :09:000:0012, ділянка № НОМЕР_2 кадастровий номер :05:000:0075 (а.с.11).

Відповідно до рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 січня 2019 року, яке набрало законної сили 30 жовтня 2019 року (а.с.5,114,115) за позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 27,93 га, розташовану на землях Софіївської сільської ради (колишня назва - Новоартемівська сільська рада), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що має дві ділянки з таким описом меж:- №1 (рілля), кадастровий номер :09:000:0012, площею 21,75 га: А - Б землі гр. ОСОБА_6 , Б - В землі фермерського господарства ОСОБА_13 , В - Г землі Софіївської (Новоартемівської) сільської ради, Г - Д землі гр. ОСОБА_7 , Д - А землі Софіївської (Новоартемівської) сільської ради; - №2 (пасовище), кадастровий номер :05:000:0075, площею 6,18 га: від А до Б - землі Софіївської (Новоартемівської) сільської ради, Б до В - землі гр. ОСОБА_7 , В до Г - землі Софіївської (Новоартемівської) сільської ради, Г до А - землі гр. ОСОБА_6 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 12 березня 2019 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку кадастровий номер :09:000:0012 площею 21,75га (а.с.6), нормативно грошова оцінка якої становить 718888гривень 95 копійок (а.с.10).

Фактичне використання земельної ділянки кадастровий номер :09:000:0012 відповідачем ОСОБА_3 підтверджується показаннями свідка ОСОБА_11 , які є послідовними за змістом та переконливими, зважаючи на що у суду відсутні підстави ставити їх під сумнів.

Крім того, фактичне використання належної ОСОБА_1 земельної ділянки не заперечував і сам ОСОБА_3 в судовому засіданні, пояснивши, що обробляє її виключно як представник орендаря - ОСОБА_9 , на підставі усної довіреності на здійснення господарської діяльності.

Проте, як встановлено в ході судового розгляду справи, між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :09:000:0012 в письмовій формі не укладався, право оренди останнього, як того вимагає законодавство не реєструвалось, з огляду на що суд дійшов висновку про те, що у ОСОБА_9 відсутні підстави для уповноваження відповідача ОСОБА_3 на використання земельної ділянки та здійснення на ній господарської діяльності.

З огляду на зазначене, доводи ОСОБА_3 та його представника - адвоката Бондаренко Д.В. стосовно того, що ОСОБА_3 не є належним відповідачем по справі є неспроможними та відхиляються судом.

Надані відповідачем квитанції від 03 липня 2019 року № 26, №27, від 13 серпня 2018 року, від 21 червня 2017 року, від 27 липня 2016 року про сплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору (а.с.66-69), квитанція про прийняття податків і зборів серія НОМЕР_3 (а.с.70), платником в яких зазначено позивачку по справі та ОСОБА_10 , не є належним доказом на підтвердження існування між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 договірних правовідносин з приводу використання земельної ділянки кадастровий номер :09:000:0012 за умови відсутності укладеного між ними договору оренди землі, як того вимагає діюче законодавство.

З досліджених доказів та пояснень самого відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні суд дійшов висновку про те, що між останнім та ОСОБА_10 договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :09:000:0012 також не укладався, отже у відповідача відсутні правові підстави для використання земельної ділянки, належної позивачці ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 319, ч.1 ст.321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Частиною 1 ст.391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч.2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Частиною другою статті 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч.1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року № 5 задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

Відсутність заперечень попереднього власника майна проти порушення права власності, не пов`язаних із позбавленням володіння, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову нового власника про усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги наведені норми діючого законодавства та зважаючи на те, що позивачка ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки кадастровий номер :09:000:0012, її право власності зареєстроване 12 березня 2019 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а відповідач без належної правової підстави (як то договір оренди, або інші підстави) фактично використовує вказану земельну ділянку всупереч волі позивачки, порушене право власності останньої підлягає судовому захисту, а позов - задоволенню - ОСОБА_1 слід усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :09:000:0012 з боку відповідача ОСОБА_3 шляхом заборони використовувати зазначену земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур та інших цілей.

Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_12 , оскільки вони суперечать іншим дослідженим судом доказам щодо фактичного використання належної позивачці земельної ділянки, а саме показанням свідка ОСОБА_11 та відповідача ОСОБА_3 , який пояснив, що фактично земельну ділянку обробляє він, але від імені брата на підставі усної довіреності.

Згідно довідки виконкому Софіївської сільської ради від 17 липня 2019 року № 339 за період часу з 2010 по 2019 рік при декларуванні земельного податку та податку на прибуток, декларував та сплачував податок на прибуток за ОСОБА_10 ОСОБА_9 Кадастровий номер земельної ділянки :09:000:0012 (а.с.71), проте ця обставина не спростовує висновків про наявність підстав для відновлення порушеного права позивачки ОСОБА_1 , яких дійшов суд.

Відповідачем на підтвердження поданих заперечень проти позову подано розписку, датовану 16 лютого 2010 року, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_10 позичив у ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 75000 гривень (а.с.46). Зміст цієї розписки свідчить виключно про правовідносини позики, якщо такі мали місце і не містить жодного посилання ані на земельну ділянку кадастровий номер :09:000:0012, ані на її використання, зважаючи на що суд не бере до уваги розписку від 16 лютого 2010 року в якості належного доказу по даній цивільній справі.

При зверненні до суду позивачкою сплачено судовий збір в розмірі 7189грн 00коп (а.с.1).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, на підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_1 слід стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок, оскільки саме в цьому розмірі мав бути сплачений судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру, з якою ОСОБА_1 звернулась до суду.

При цьому позивачка не позбавлена можливості звернутись до суду із клопотанням про повернення судового збору, внесеного в більшому розмірі, ніж встановлено законом відповідно до п.1) ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»

Керуючись ст. ст. 4,19, 259,263, 264, 265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання : АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_3 ), про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :09:000:0012 площею 21,75га (рілля), розташованою на території Софіївської (Новоартемівської) сільської ради з боку ОСОБА_3 шляхом заборони використовувати земельну ділянку для вирощування сільськогосподарських культур та інших цілей.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 15 квітня 2020 року.

Суддя