Провадження № 22-ц/801/862/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 рокуСправа № 127/19862/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Марчук В. С., Стадника І. М.

Секретар: Кузьменко Б. І.

За участю: представника позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - адвоката Остапенка Д. М.; відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 і ОСОБА_2

на рішення (заочне) Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2020 року у цивільний справі за позовом ОСОБА_4 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди,

Рішення ухвалив суддя Бойко В. М.

Рішення ухвалено о 12.07 год. у м. Вінниці

Дата складання повного тексту рішення 06 лютого 2020 року,

Встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_5 і ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 опублікована стаття під назвою (мовою оригіналу) « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (посилання:

ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентична стаття опублікована на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 посилання: ІНФОРМАЦІЯ_6 .

ІНФОРМАЦІЯ_41 ідентична стаття опублікована на веб- сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_42).

ІНФОРМАЦІЯ_56 ідентична стаття опублікована на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_43).

Автором всіх статей є ОСОБА_6 .

Головним редактором ресурсу ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_6 , про що зазначено безпосередньо на сайті.

Одним із власників ресурсу ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_3 .

У вказаних статтях автор зазначив: «История семейного клана матерых аферистов ОСОБА_1 и ОСОБА_2 - это как раз тот случай, который попадет в классические пособия про криминалистике.

Пока агентство расследований ІНФОРМАЦІЯ_2 подает документы в правоохранительные органы для привлечения этих персонажей к уголовной ответственности по украинским законам, опубликуем их фотографии, чтобы свести к нулю шансы на заключение с ними любых контрактов на поставки любой продукции - вплоть до элементарных пуговиц к рубашкам.

С этого момента ОСОБА_7 должны гнать поганой метлой отовсюду, пока они не компенсируют миллионные материальные убытки и не принесут публичные извинения потерпевшим.

Зайдем же на сайт аферистов и посмотрим, что они предлагают всему миру.

Защищать пострадавших от аферистов международного уровня выразил готовность глава Ассоциации солнечной энергетики Украины ІНФОРМАЦІЯ_12 заключили договора с Recom AG. Международные аферисты были так убедительны, что смогли провести и вызвать доверие у г-на ОСОБА_22.

В нечистоплотных действиях ОСОБА_1 и ОСОБА_2 изначально был преступный умысел.

В ходе разбирательства было установлено, что в нечистоплотных действиях представителей семейства ОСОБА_8 - ОСОБА_7 изначально был преступный умысел.

Обманув заказчика, что их компания является производителем, они использовали деньги « ІНФОРМАЦІЯ_14 » для расчетов с реальным производителем, получив таким образом не принадлежащую им прибыль.

Юрист по образованию, ОСОБА_2 начал угрожать автору расследования исками в суд: дескать, он не мошенник, а солнечные модули все равно же прибыли в Украину, и что он чуть ли не бегал за потерпевшими с мольбами компенсировать им убытки, но они якобы не захотели с ним встречаться и брать у него деньги. На что получил ответ от журналиста, что он будет доказывать это правоохранителям в рамках открытого против него уголовного производства.

На следующий день на выставке CISOLAR 2019 ОСОБА_2 получил вопросы к генеральному интервью и подозрение от агентства расследований в совершении им и его братом ОСОБА_1 мошеннических действий.»

Поширена інформація такого характеру є фактичним звинуваченням позивачів у вчиненні злочину.

За текстом статей автор називає позивачів «шахраями».

Шахраєм є особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтею 190 КК України («Шахрайство»).

Відповідно до статті 62 Конституції України, статей 6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Комітет Організації Об`єднаних націй з прав людини зазначає, що презумпція невинуватості покладає обов`язок доведення на обвинувачення, гарантує, що жодна особа не може вважатися винною доти, доки її винуватість не буде доведена поза розумними сумнівами, забезпечує, щоб сумніви тлумачились на користь обвинуваченого та вимагає, щоб з особами, яким висувають обвинувачення у вчиненні у кримінального злочину, поводились відповідно до цього принципу (рішення Європейського суду з прав людини від 01 червня 2006 року у справі «Грідін проти РФ» //скарга № 4171/04).

Європейський суд з прав людини наголошує, що положення статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод щодо презумпції невинуватості особи треба тлумачити таким чином, щоб гарантія цих прав була практичною та ефективною, а не теоретичною та ілюзорною (рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України//скарга № 11901/02 - п. 65, рішення 10 липня 2003 року у справі «Мультиплекс проти Хорватії).

Відносно позивачів відсутній обвинувальний вирок суду, вони не мають статусів підозрюваних або обвинувачених, а тому ніхто не має права використовувати стосовно них таку термінологію та фактично словесно звинувачувати їх у вчиненні злочину та називати «шахраями». Такі дії є порушенням їх конституційних та особистих немайнових прав.

Інформація, поширена відповідачем, є фактичним твердженням, оскільки в статтях чітко зазначається про те, що позивачі є шахраями.

Твердження автора статей про те, що відносно ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження є безпідставними, оскільки ця інформація також є недостовірною.

Твердження автора статей про те, що агентством розслідувань «Маріонетки» було вручено ОСОБА_2 підозру у вчиненні ним та ОСОБА_1 шахрайських дій, також є безпідставними.

Відповідно до частини 1 статті 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до частини 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Кримінальним процесуальним кодексом України чітко окреслені випадки вручення особі повідомлення про підозру та суб`єктів такого вручення.

Журналісти агентства розслідувань «Маріонетки» у жодному разі не мають права вручати підозри будь-яким особам, оскільки це є виключною компетенцією спеціально уповноважених посадових осіб.

Зважаючи на те, що більшість населення (потенційних та реальних читачів статті) не є фахівцями у галузі кримінального процесуального права, автор навмисне подає інформацію (у порушення принципу презумпції невинуватості) у такий спосіб, щоб читачі статті дійсно вважали зазначених у ній осіб такими, що порушують законодавство. Це завдає значної шкоди честі та гідності, створює негативний образ особи, згубно впливає на ділову репутацію.

Ці статті також опубліковані і англійською мовою, що дозволяє ознайомитися з їх змістом іноземцям, які взагалі не обізнані з вимогами українського законодавства.

Із назви статті «Разыскиваются аферисты международного класса ОСОБА_1 и ОСОБА_2» читач може дійти висновку, що позивачі є шахраями та перебувають у розшуку.

Водночас, відносно позивачів відсутні обвинувальні вироки суду і відносно них не приймалися жодні рішення щодо оголошення їх у розшук.

Отже, і назва статті містить в собі недостовірну інформацію, яка підлягає спростуванню та видаленню.

ІНФОРМАЦІЯ_44 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 опублікована стаття під назвою (мовою оригіналу) « ІНФОРМАЦІЯ_15 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_45).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентична стаття опублікована на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_46).

Автором цих статей є ОСОБА_6 .

У вказаних статтях автор зазначає:

«Журналист агентства расследований непосредственно на выставке вручает украинскому представителю RECOM ОСОБА_2 подозрение в совершении им мошенничества по 190-й статье Уголовного кодекса Украины.

Агентство журналистских расследований ІНФОРМАЦІЯ_2 подозревает в мошенничестве генерального директора, владельца международной компании РЕСОМ ОСОБА_10 , а также его представителя в Украине (директора ООО «Реком Украина ») ОСОБА_11 .

Умышленные мошеннические действия этих лиц привели к убыткам в несколько миллионов долларов и угрожают безопасности привлечения иностранных инвестиций в украинскую экономику.

В подозрении в деталях описан каждый договор, который аферисты заключали с украинскими компаниями, а затем грубо не выполняли обязательства, а также контрольные вопросы для установления полной картины совершенных ими преступлений.

А вот, собственно, наши подозреваемые.

ОСОБА_12 - генеральный директор, владелец международной компании Recom AG - «пустышки», которая является 100-процентным учредителем украинской ООО « Реком Украина » с уставным капиталом всего лишь … 10 тысяч гривен.

ОСОБА_13 , представитель в Украине международной компании Recom AG (директор ООО «Реком Украина »). Не выполнив договора, сначала он обещает компенсировать убытки, а затем … пропадает, вовсе не отвечая на звонки.

Оба эти джентельмена заявляют, что их заводы по изготовлению солнечных панелей расположены по всему миру. В действительности они не владеют таковыми и выполняют роль банальных перекупщиков. Пользуясь фейковым имиджем и чужими деньгами, ОСОБА_14 и ОСОБА_15 заключают договора на поставки солнечных модулей, а затем или вообще не поставляют товар, обманув своих заказчиков, или привозят их в Украину с задержкой от четырех до шести месяцев, что приводит к колоссальным убыткам электростанций вследствие недополученной генерации.

Пострадавшей от действий аферистов компании стало известно настоящее имя компании-производителя панелей в Китае - DAN (ДАХ) Solar.

Представители «ЗАС Энергосервис» подозревают Recom AG в умышленных мошеннических действиях при получении выгоды, так как ими установлено, что генеральный директор ОСОБА_1 ОСОБА_8 внес заведомо ложные данные в договор о том, что якобы является производителем солнечных панелей.

«- Когда вы встречались с ОСОБА_16 , представителем этой компании в Киеве, что он вам обещал? Что говорил, как мотивировал невыполнение договоров?

- ОСОБА_2 играл хорошего полицейского. То есть мы общались по телефону и в мэйлах с ОСОБА_1, а физически имели возможность встречаться с ОСОБА_2. В начале нашего сотрудничества ОСОБА_2 очень активно пиарил здесь свою компанию, рассказывал, какие они замечательные. Потом начались рассказы о том, что он тоже пострадал, что с ним не рассчитались, что он не получил свои комиссионные, что ему тоже очень жаль, что компания такая-сякая, что они компенсируют нам за свои деньги демередж. Всеми силами пытался рассказать и представить, что они все такие честные, хорошие. И он такой хороший, он нам поможет получить какую-то компенсацию. Но в последствии и ОСОБА_2 не видно, не слышно - то есть никто не отвечает на мэйлы и на телефонные звонки …

- То есть по сути он является членом международной ОПГ, которая кинула многих предпринимателей на большие деньги. На фоне этого он продолжал играть такую роль, хорошего-плохого полицейского.

- Да. Но им же нужно было как-то оттянуть. Вполне возможно, что еще с кого-то они не получили там деньги, соответственно на рынке нужно было рассказывать, что они стараются изо всех сил.

- То есть мы здесь четко усматриваем мошеннические действия и определенную статью УК Украины.

- Конечно. Это статья 190 УК Украины, потому, что тут действия налицо. Компания заранее предусматривает такой договор, по которому они практически не несут ответственности. Они заранее обещают выполнить то, что они не смогут выполнить. Нам было очень важно получить панели по хорошей цене и очень быстро. То есть - вы хотите - мы вам сделаем! Только заплатите нам денег. Они не планировали это выполнять - в срок, надлежащим образом …

Зачем нам заключать договор с посредником, если мы можем выйти непосредственно на китайского производителя и заказать у него непосредственно те же панели, и договариваться о более комфортной цене, о более комфортных поставках, о более комфортных условиях оплаты?!

- То есть один из элементов мошенничества - это умысел. Его нужно доказать. А здесь умысел это то, что они выдали себя за такую фирму, которой она не являлась.

- Да они выдавали себя за производителя, не являясь производителем. Более того, они вводили в заблуждение своих клиентов, что они могут выполнить те заказы, которые на себя взяли. Вовремя, надлежащим образом, в полном объеме.

- Каковы перспективы решения этого дела по линии УК в Украине и по линии хозяйственных судов вы видите?

- Нужно в любом случае объединятся жертвам этого мошенничества, делать массированную атаку. Очень важно сейчас, что если они на каких-то рынках мировых еще действуют - обезопасить других потенциальных клиентов от взаимодействия с такой нечистоплотной компанией …».

Председатель Ассоциации солнечной энергетики Украины ОСОБА_22 является фигурой известной и уважаемой. Именно он порекомендовал многим украинским компаниям вести бизнес с ОСОБА_1 и гарантировал, что качество продукции и условия поставок будут выполнены компанией Recom AG согласно договорных условий. Очевидно, опытные мошенники сумели обмануть даже Председателя национальной Ассоциации!

Журналист агентства расследований попросил господина ОСОБА_22 дать интервью, в котором он сообщил, что в курсе сложившейся ситуации, пообещав содействовать пострадавшим в защите от аферистов.

Сегодня собранные агентством расследований факты противоправной деятельности ОСОБА_1 и ОСОБА_2 дают все основания для открытия уголовного дела против них по статье « Мошенничество », что влечет за собой, конечно же, закрытие перед ними любых дверей в мире бизнеса.»

Як і в попередніх статях, поширення інформації такого характеру є фактичним звинуваченням позивачів у вчиненні злочину.

За текстом статей автор називає позивачів «шахраями».

Відносно позивачів відсутній обвинувальний вирок суду, вони не мають статусів підозрюваних або обвинувачених, а тому ніхто не має права використовувати стосовно них таку термінологію та фактично словесно звинувачувати їх у вчиненні злочину і називати «шахраями». Такі дії є порушенням їх конституційних прав та особистих немайнових прав.

До того ж сам автор статті у статті констатує відсутність будь-яких кримінальних проваджень щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_11 :

«Сегодня собранные агентством расследований факты противоправной деятельности ОСОБА_1 и ОСОБА_2 дают все основания для открытия уголовного дела против них по статье «мошенничество», что влечет за собой, конечно же, закрытие перед ними любых дверей в мире бизнеса».

Інформація, поширена відповідачем, є фактичним твердженням, оскільки в статтях чітко зазначається про те, що позивачі є шахраями та здійснюють протиправну діяльність. Окрім того, в статтях зазначено, що ОСОБА_13 є членом міжнародної організованої злочинної групи. Автор зазначає, що ним чітко вбачаються шахрайські дії.

Твердження автора статей про те, що агентством розслідувань «Маріонетки» було вручено ОСОБА_2 підозру у вчиненні ним та ОСОБА_1 шахрайських дій є безпідставними. З огляду на статті 277, 278 КПК України вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення належить до компетенції прокурора або слідчого за погодженням з прокурором, а журналісти таких повноважень не мають. Враховуючи ймовірну необізнаність всіх читачів з вимогами КПК України, ознайомившись зі змістом статей, вони можуть дійти висновку про те, що позивачам вже повідомлено про підозру і вони мають статус підозрюваних, що не відповідає дійсності.

У статті позивачів називають «підозрюваними», однак така інформація не відповідає дійсності.

Зі змісту назви статті «Аферисты ОСОБА_1 и ОСОБА_2 ОСОБА_8 . Путь из бизнеса на скамью подсудимых - видеорасследование» можна дійти висновку, що позивачі є шахраями. Водночас, відносно позивачів відсутні обвинувальні вироки суду. Таким чином, навіть назва статті містить в собі недостовірну інформацію, яка підлягає спростуванню та видаленню.

Окрім того, ОСОБА_3 також опубліковано два відеозаписи російською та англійською мовами, у яких викладена аналогічна недостовірна інформація.

Публікуючи статтю, відповідач належним чином не перевірив достовірність поширеної інформації та довів до відома невизначеної кількості осіб недостовірну інформацію про позивачів, чим грубо порушив їх конституційні права, принизив честь, гідність та ділову репутацію.

Тому позивачі просили:

- визнати протиправними дії ОСОБА_3 щодо поширення про ОСОБА_4 та ОСОБА_2 недостовірної інформації відносно того, що вони є шахраями; їх дії мали злочинний умисел; ними вчинено протиправні та шахрайські дії; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; вони перебувають у розшуку; щодо ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження; ОСОБА_2 є членом міжнародної організованої злочинної групи;

- визнати недостовірною інформацію, поширену на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 статтях під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_1 російською мовою, та « ІНФОРМАЦІЯ_9 », опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_41 англійською мовою, відносно того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 є шахраями; їх дії мали злочинний умисел; ними вчинено шахрайські дії; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; вони перебувають у розшуку; щодо ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження;

- зобов`язати ОСОБА_3 видалити статтю під назвою «Разыскиваются ІНФОРМАЦІЯ_21 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_47) у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 таким самим шрифтом та у тому самому розділі інформації про те, що опублікована стаття під назвою: «Разыскиваются ІНФОРМАЦІЯ_21 » містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати ОСОБА_3 видалити статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_9» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_42) у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 таким самим шрифтом та у тому самому розділі англійською мовою інформації про те, що опублікована стаття під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_9 » містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- визнати недостовірною інформацію, поширену на веб- сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 статтях під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_51 російською мовою, та « ІНФОРМАЦІЯ_9 », опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_48 англійською мовою, відносно того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 є шахраями; їх дії мали злочинний умисел; ними вчинено шахрайські дії; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; вони перебувають у розшуку; щодо ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження;

- зобов`язати ОСОБА_3 видалити статтю під назвою «Разыскиваются ІНФОРМАЦІЯ_21 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_49) у 10-денний строк з дня набрання законної сили;

- зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 таким самим шрифтом та у тому самому розділі інформації про те, що опублікована стаття під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_4 » містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати ОСОБА_3 видалити статтю під назвою («ІНФОРМАЦІЯ_9» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5) у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 таким самим шрифтом та у тому самому розділі англійською мовою інформації про те, що опублікована стаття під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_9 » містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- визнати недостовірною інформацію, поширену на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_23 видеорасследование», опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_1 російською мовою, відносно того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 є шахраями та здійснюють протиправну діяльність; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; ОСОБА_2 є членом міжнародної організованої злочинної групи;

- зобов`язати ОСОБА_3 видалити статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_24» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_50) у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 таким самим шрифтом та у тому самому розділі інформації про те, що опублікована стаття під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_23 видеорасследование» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- визнати недостовірною інформацію, поширену на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_52 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_15 », опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_51 російською мовою, відносно того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 є шахраями та здійснюють протиправну діяльність; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; ОСОБА_2 є членом міжнародної організованої злочинної групи;

- зобов`язати ОСОБА_3 видалити статтю під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_15» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_46)у десятиденний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 таким самим шрифтом та у тому самому розділі інформації про те, що опублікована стаття під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_23 - видеорасследование» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- визнати недостовірною інформацію, поширену на веб-сайті Youtube у відео під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5», опублікованому ІНФОРМАЦІЯ_51 російською мовою, відносно того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 є шахраями та здійснюють протиправну діяльність; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; ОСОБА_2 є членом міжнародної організованої злочинної групи;

- зобов`язати ОСОБА_3 видалити відео під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_15» (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_53) у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті Youtube такого самого відео про те, що опубліковане відео під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_24 на скамью подсудимых - видеорасследование» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті Youtube рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- визнати недостовірною інформацію, поширену на веб-сайті Youtube у відео під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_28 », опублікованому ІНФОРМАЦІЯ_54 англійською мовою, відносно того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 є шахраями та здійснюють протиправну діяльність; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; ОСОБА_2 є членом міжнародної організованої злочинної групи;

- зобов`язати ОСОБА_3 видалити відео під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_29 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_55) у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- зобов`язати ОСОБА_3 спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення на веб-сайті Youtube такого самого відео про те, що опубліковане відео під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_28» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті Youtube рішення суду у цій справі у 10-денний строк з дня набрання рішенням законної сили;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 250 000,00 гривень;

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 250 000,00 гривень.

Рішенням (заочним) Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_4 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди, відмовлено.

Судові витрати залишено за позивачами.

В апеляційній скарзі позивачі просять рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Зазначили, що при прийнятті рішення суд допустив неправильне застосування норм матеріального права у вигляді незастосування закону, який підлягав застосуванню, а також неправильного тлумачення закону; судом не були повно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, оскільки суд самоусунувся від здійснення правосуддя, відмовившись надавати юридичну оцінку протиправним діям відповідача; має місце невідповідність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду, обставинам справи, оскільки використана в обґрунтування відмови у задоволенні позову прецедентна практика ЄСПЛ не відповідає змісту спірних правовідносин, а перекладання тягаря доказування недостовірності поширеної інформації виключно на сторону позивача є диспропорційним.

Відповідач не надав відзив на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник позивачів підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Відповідач заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 опублікована стаття під назвою (мовою оригіналу) « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (посилання:

ІНФОРМАЦІЯ_2) (том 1 а. с. 20-24).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентична стаття опублікована на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 посилання: ІНФОРМАЦІЯ_31 ІНФОРМАЦІЯ_32 ) (том 1 а. с. 25-29).

ІНФОРМАЦІЯ_41 ідентична стаття опублікована на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_42) (том 1 а. с. 30-34, переклад: а. с. 35-38).

ІНФОРМАЦІЯ_56 ідентична стаття опублікована на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_52 англійською мовою під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_43) (том 1 а. с. 39-43, переклад: а. с. 44-47).

У вказаних статтях автор зазначив: «История семейного клана матерых аферистов ОСОБА_1 и ОСОБА_2 - это как раз тот случай, который попадет в классические пособия про криминалистике. Пока агентство расследований ІНФОРМАЦІЯ_2 подает документы в правоохранительные органы для привлечения этих персонажей к уголовной ответственности по украинским законам, опубликуем их фотографии, чтобы свести к нулю шансы на заключение с ними любых контрактов на поставки любой продукции - вплоть до элементарных пуговиц к рубашкам.

С этого момента ОСОБА_7 должны гнать поганой метлой отовсюду, пока они не компенсируют миллионные материальные убытки и не принесут публичные извинения потерпевшим.

Зайдем же на сайт аферистов и посмотрим, что они предлагают всему миру.

Защищать пострадавших от аферистов международного уровня выразил готовность глава Ассоциации солнечной энергетики Украины ІНФОРМАЦІЯ_12 заключили договора с Recom AG . Международные аферисты были так убедительны, что смогли провести и вызвать доверие у ОСОБА_22.

В нечистоплотных действиях ОСОБА_1 и ОСОБА_2 изначально был преступный умысел.

В ходе разбирательства было установлено, что в нечистоплотных действиях представителей семейства ОСОБА_8 - ОСОБА_7 изначально был преступный умысел.

Обманув заказчика, что их компания является производителем, они использовали деньги « ІНФОРМАЦІЯ_14 » для расчетов с реальным производителем, получив таким образом не принадлежащую им прибыль.

Юрист по образованию, ОСОБА_2 начал угрожать автору расследования исками в суд: дескать, он не мошенник, а солнечные модули все равно же прибыли в Украину, и что он чуть ли не бегал за потерпевшими с мольбами компенсировать им убытки, но они якобы не захотели с ним встречаться и брать у него деньги. На что получил ответ от журналиста, что он будет доказывать это правоохранителям в рамках открытого против него уголовного производства.

На следующий день на выставке CISOLAR 2019 ОСОБА_2 получил вопросы к генеральному интервью и подозрение от агентства расследований в совершении им и его братом ОСОБА_1 мошеннических действий .».

ІНФОРМАЦІЯ_44 на веб-сайті mariontki. net опублікована стаття під назвою (мовою оригіналу) « ІНФОРМАЦІЯ_15 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_2) (том 1 а. с. 49-51).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентична стаття опублікована на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_46) (том 1 а. с. 52-54).

У вказаних статтях автор зазначив:

«Журналист агентства расследований непосредственно на выставке вручает украинскому представителю RECOM ОСОБА_2 подозрение в совершении им мошенничества по 190-й статье Уголовного кодекса Украины.

Агентство журналистских расследований ІНФОРМАЦІЯ_2 подозревает в мошенничестве генерального директора, владельца международной компании РЕСОМ ОСОБА_10 , а также его представителя в Украине (директора ООО «Реком Украина ») ОСОБА_11 .

Умышленные мошеннические действия этих лиц привели к убыткам в несколько миллионов долларов и угрожают безопасности привлечения иностранных инвестиций в украинскую экономику.

В подозрении в деталях описан каждый договор, который аферисты заключали с украинскими компаниями, а затем грубо не выполняли обязательства, а также контрольные вопросы для установления полной картины совершенных ими преступлений.

А вот, собственно, наши подозреваемые.

ОСОБА_12 - генеральный директор, владелец международной компании Recom AG - «пустышки», которая является 100-процентным учредителем украинской ООО « Реком Украина » с уставным капиталом всего лишь … 10 тысяч гривен.

ОСОБА_13 , представитель в Украине международной компании Recom AG (директор ООО «Реком Украина »). Не выполнив договора, сначала он обещает компенсировать убытки, а затем … пропадает, вовсе не отвечая на звонки.

Оба эти джентельмена заявляют, что их заводы по изготовлению солнечных панелей расположены по всему миру. В действительности они не владеют таковыми и выполняют роль банальных перекупщиков. Пользуясь фейковым имиджем и чужими деньгами, ОСОБА_14 и ОСОБА_15 заключают договора на поставки солнечных модулей, а затем или вообще не поставляют товар, обманув своих заказчиков, или привозят их в Украину с задержкой от четырех до шести месяцев, что приводит к колоссальным убыткам электростанций вследствие недополученной генерации.

Пострадавшей от действий аферистов компании стало известно настоящее имя компании-производителя панелей в Китае - DAN (ДАХ) Solar.

Представители «ЗАС Энергосервис» подозревают Recom AG в умышленных мошеннических действиях при получении выгоды, так как ими установлено, что генеральный директор ОСОБА_1 ОСОБА_8 внес заведомо ложные данные в договор о том, что якобы является производителем солнечных панелей.

«- Когда вы встречались с ОСОБА_16 , представителем этой компании в Киеве, что он вам обещал? Что говорил, как мотивировал невыполнение договоров?

- ОСОБА_2 играл хорошего полицейского. То есть мы общались по телефону и в мэйлах с ОСОБА_1, а физически имели возможность встречаться с ОСОБА_2. В начале нашего сотрудничества ОСОБА_2 очень активно пиарил здесь свою компанию, рассказывал, какие они замечательные. Потом начались рассказы о том, то он тоже пострадал, что с ним не рассчитались, что он не получил свои комиссионные, что ему тоже очень жаль, что компания такая-сякая, что они компенсируют нам за свои деньги демередж. Всеми силами пытался рассказать и представить, что они все такие честные, хорошие. И он такой хороший, он нам поможет получить какую-то компенсацию. Но в последствии и ОСОБА_2 не видно, не слышно - то есть никто не отвечает на мэйлы и на телефонные звонки …

- То есть по сути он является членом международной ОПГ, которая кинула многих предпринимателей на большие деньги. На фоне этого он продолжал играть такую роль, хорошего-плохого полицейского.

- Да. Но им же нужно было как-то оттянуть. Вполне возможно, что еще с кого-то они не получили там деньги, соответственно на рынке нужно было рассказывать, что они стараются изо всех сил.

- То есть мы здесь четко усматриваем мошеннические действия и определенную статью УК Украины.

- Конечно. Это статья 190 УК Украины, потому, что тут действия налицо. Компания заранее предусматривает такой договор, по которому они практически не несут ответственности. Они заранее обещают выполнить то, что они не смогут выполнить. Нам было очень важно получить панели по хорошей цене и очень быстро. То есть - вы хотите - мы вам сделаем! Только заплатите нам денег. Они не планировали это выполнять - в срок, надлежащим образом …

Зачем нам заключать договор с посредником, если мы можем выйти непосредственно на китайского производителя и заказать у него непосредственно те же панели, и договариваться о более комфортной цене, о более комфортных поставках, о более комфортных условиях оплаты?!

- То есть один из элементов мошенничества - это умысел. Его нужно доказать. А здесь умысел это то, что они выдали себя за такую фирму, которой она не являлась.

- Да они выдавали себя за производителя, не являясь производителем. Более того, они вводили в заблуждение своих клиентов, что они могут выполнить те заказы, которые на себя взяли. Вовремя, надлежащим образом, в полном объеме.

- Каковы перспективы решения этого дела по линии УК в Украине и по линии хозяйственных судов вы видите?

- Нужно в любом случае объединятся жертвам этого мошенничества, делать массированную атаку. Очень важно сейчас, что если они на каких-то рынках мировых еще действуют - обезопасить других потенциальных клиентов от взаимодействия с такой нечистоплотной компанией …».

Председатель Ассоциации солнечной энергетики Украины ОСОБА_22 является фигурой известной и уважаемой. Именно он порекомендовал многим украинским компаниям вести бизнес с ОСОБА_1 и гарантировал, что качество продукции и условия поставок будут выполнены компанией Recom AG согласно договорных условий. Очевидно, опытные мошенники сумели обмануть даже Председателя национальной Ассоциации!

Журналист агентства расследований попросил господина ОСОБА_22 дать интервью, в котором он сообщил, что в курсе сложившейся ситуации, пообещав содействовать пострадавшим в защите от аферистов.

Сегодня собранные агентством расследований факты противоправной деятельности ОСОБА_1 и ОСОБА_11 дают все основания для открытия уголовного дела против них по статье « Мошенничество », что влечет за собой, конечно же, закрытие перед ними любых дверей в мире бизнеса.».

Автором всіх статей є ОСОБА_3 , який також є засновником видання « ІНФОРМАЦІЯ_5», що підтверджено відомостями із державного реєстру друкованих засобів масової інформації та інформаційних агентств як суб`єктів інформаційної діяльності (том 1 а. с. 66). Таким чином відповідач ОСОБА_3 є розповсюджувачем та власником веб-сайту, на яких було поширено інформацію про позивачів.

Судом досліджено відео на диску із статтею «Аферисты ОСОБА_1 и ОСОБА_2. Путь из бизнеса на скамью подсудимых - видеорасследование», із чого судом встановлено, що автор вказує: «Журналист агентства расследований непосредственно на выставке вручает украинскому представителю RECOM ОСОБА_2 подозрение в совершении им мошенничества по 190-й статье Уголовного кодекса Украины». При цьому позивач ОСОБА_2 пояснив, що дійсно інтерв`ю, що записане на відео, давали інші представники компаній, з якими позивачі співпрацювали, а також, що дійсно були затримки в поставці сонячних модулей, але з вини замовників.

Також судом встановлено, що ТОВ «Алвеор-Енерджі» надіслало на адресу позивачів лист, в якому висловило збентеження щодо опублікованої в інтернеті інформації, а саме статей: « ІНФОРМАЦІЯ_4 », « ІНФОРМАЦІЯ_9 », «Аферисты ІНФОРМАЦІЯ_36 скамью подсудимых - видеорасследование», «Агентство «Маріонетки» розкрило шахрайство родини ОСОБА_1 на ринку сонячної енергетики» та просили позивачів надати достовірні відомості щодо відеоматеріалу опублікованого на YouTube (том 1 а. с. 76).

21 травня 2019 року адвокат Кучер О. В., діючи від імені позивачів ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , а також від імені компанії RECOM AG, надіслав власнику і автору Агентства розслідувань «Маріонетки» ОСОБА_3 вимогу про видалення недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію (т. 1 а. с. 56-60).

21 травня 2019 року адвокат Кучер О. В., діючи від імені позивачів ОСОБА_4 і ОСОБА_2 , а також від імені компанії RECOM AG, надіслав власнику веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_5 та автору статті ОСОБА_3 вимогу про видалення недостовірної інформації, яка принижує честь, гідність та ділову репутацію (том 1 а. с. 61-65).

Виходячи із таких встановлених обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивачів про визнання протиправними дій відповідача щодо поширення інформації у статтях, визнання такої інформації недостовірною та зобов`язання видалити ці статті, поширені відповідачем, оскільки позивачі не довели, що поширена про них інформація є твердженням про факти, а не оціночним судженням та позивачі не довели, що така поширена інформація принижує їх честь, гідність та ділову репутацію. Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що позивачем доведено лише факт поширення про нього негативної інформації, не надавши при цьому доказів на підтвердження того факту, що інформація є недостовірною, тобто такою, яка не відповідає дійсності та порушує особисті немайнові права й завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що позивачі на обґрунтування таких вимог вказали, що поширена відповідачем інформація завдала їм моральних страждань, вони були вимушені виправдовуватись, погіршився їх психофізіологічний стан: погіршився сон, з`явилось почуття пригніченості, проте жодного доказу на підтвердження таких обставин вони не надали.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується за наступних підстав.

Відповідно до статті 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію», положення якої кореспондуються з частиною 1 статті 200 ЦК України, під інформацією розуміється будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Згідно зі статтею 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, честь, гідність і ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

За правилами статей 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканість своєї ділової репутації.

Відповідно до ст. 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Фізичній особі, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, статтею 277 ЦК України надано право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1). Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч. 4). Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч. 7).

Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Такими обставинами, які визнаються учасниками справи, є те, що ОСОБА_17 є засновником української компанії ТОВ «Реком Україна» та власником і директором німецької компанії Recom AG, а ОСОБА_20 є директором ТОВ «Реком Україна» і представником німецької компанії Recom AG.

Такими ж обставинами є факт поширення відповідачем ОСОБА_3 зазначеної позивачами інформації у вказаний ними спосіб, тому ці обставини не потребують доказування. При цьому враховується і позиція відповідача, який будучи належним чином повідомленим про наявність у провадженні суду першої інстанції даної цивільної справи (про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судових повісток - том 1 а. с. 104, 102, 136 (вручення копії ухвали про відкриття провадження по справі та копії позовної заяви із додатками), а. с. 135, 144, 173, 176, 188, 205; а також подане ним до суду 09 жовтня 2019 року клопотання про перенесення судового засідання, призначеного на 11.00 год 10 жовтня 2019 року на іншу дату - том 1 а. с. 142), не скористався наданим йому Цивільним процесуальним кодексом України правом на подачу відзиву на позов, у якому згідно наданих статтями 43, 49 ЦПК України прав та обов`язків, міг, не з`являючись до суду, зазначити обставини, які мають значення для справи, як на підставу своїх заперечень, у випадку їх наявності, або ж, скориставшись наданим відповідачу процесуальним правом (п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України), визнати позов (всі або частину позовних вимог).

Верховним Судом України у пункті 15 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, роз`яснено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною 3 статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила.

У пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року роз`яснено про те, що згідно з положеннями статті 277 ЦК України і статті 12 ЦПК України обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

У пункті 19 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року роз`яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

За правилами статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень (частина 1).

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду (частина 2).

Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, свобода вираження поглядів є однією з важливих засад демократичного суспільства та однією з базових умов прогресу суспільства в цілому та самореалізації кожної окремої особи. Відповідно до пункту 2 статті 10 Конвенції вона стосується не тільки «інформації» чи «ідей», які сприймаються зі схваленням чи розглядаються як необразливі або нейтральні, але й тих, які можуть ображати, шокувати чи непокоїти. Саме такими є вимоги плюралізму, толерантності та широти поглядів, без яких немає «демократичного суспільства» (рішення у справі « Карпюк та інші проти України від 06 жовтня 2015 року).

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, Особа_7 і Гійзельс, Гудвіна, Прагер і Обершлік), свобода вираження поглядів, гарантована пунктом 1 статті 10 Конвенції становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання пункту 2 свобода вираження стосується не лише тієї «інформації» чи тих «ідей», які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості і широти поглядів, без яких «демократичне суспільство» неможливе.

Повинно бути зроблене чітке розмежування між констатацією фактів та оціночними судженнями. У той час як наявність фактів може бути продемонстрована, достовірність оціночних суджень не піддається доведенню. Довести достовірність оціночних суджень неможливо. Проте навіть оціночне судження може бути надмірним, якщо воно не має під собою фактичних підстав.

Згідно положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної вили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально-правовому та процесуальному значеннях.

Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоч цей принцип сформований як кримінальний процесуальний, однак, його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і Європейський Суд з прав людини, про що підкреслив у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», зазначивши, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою; даний принцип є обов`язковим не лише для кримінального суду, який вирішує питання обґрунтованості обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

У загальному вигляді принцип презумпції невинуватості означає, що особа може бути визнана винуватою у вчиненні злочину і покарана лише за умови, що її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена обвинувальним вироком суду. Повідомлення особі про підозру, складання слідчим та затвердження прокурором обвинувального акта на стадії досудового розслідування, розгляд справи у підготовчому провадженні не вирішують наперед визнання особи винуватою у вчиненні злочину. Лише один орган у державі наділений таким правом - це суд, який, відповідно до статті 124 Конституції України, є носієм судової влади, здійснюючим правосуддя в умовах законності, незалежності, гласності та змагальності.

Лише вирок суду є єдиним документом, що встановлює винуватість особи.

При цьому Європейський Суд з прав людини зазначає, що презумпцію невинуватості буде порушено, якщо судове рішення або заява посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні кримінального злочину, відображає думку про її вину до того, як вона буде доведена відповідно до закону. Достатньо мати навіть за відсутності будь-якого формального висновку певні підстави припускати, що суд або посадова особа вважає обвинуваченого винним. Питання про те, чи порушує заява посадової особи державного органу принцип презумпції невинуватості, слід визначати в контексті конкретних обставин, за яких оспорювану заяву було зроблено (пункт 42 рішення від 21 вересня 2006 року у справі «Грабчук проти України» (заява № 8599/02); пункт 48 рішення від 12 січня 2012 року у справі «Довженко проти України» (заява № 36650/03)).

Інформація, викладена у зазначених статтях щодо позивачів, є такою, що може бути перевірена на її правдивість, оскільки підпадає під ознаки кримінально-караного діяння, передбаченого статтею 190 КК України, що в свою чергу виключає віднесення її розповсюдження до оціночних суджень чи критичних зауважень.

Висловлена відповідачем у зазначених позивачами статтях інформація не відноситься до оціночних суджень, оскільки вона викладена у формі тверджень і носить фактичний характер, оскільки відповідач з достовірністю вказав, що позивачі є аферистами, шахраями. Жодним чином такі твердження відповідача не доведені ним.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що поширена відповідачем інформація представлена у формі тверджень та носить фактичний характер; що поширення відповідачем інформації стосовно позивачів у вказаний спосіб має обвинувальний нахил у вигляді звинувачення позивачів у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень), а тому наявні підстави для задоволення позову в частині визнання протиправними дій відповідача ОСОБА_3 щодо поширення недостовірної інформації про позивачів та про визнання цієї інформації недостовірною і такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивачів по справі.

Відповідно до частини 7 статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у постанові «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року, вибір способу захисту особистого немайнового права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом з тим, особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, визначені законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку з цим суди повинні брати до уваги, що відповідно до статті 275 ЦК України захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (стаття 277 ЦК України), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК України) тощо (п. 3).

Спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Крім того, визначаючи спосіб спростування відомостей, суд відповідно до вимог та положень відповідного законодавства може зобов`язати редакцію (видавництво) опублікувати спростування в спеціальній рубриці або на тій самій шпальті й тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення: у газеті - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили, в інших періодичних виданнях - у запланованому найближчому випуску (пункт 25).

Задовольняючи позов, суд повинен у резолютивній частині рішення зазначити, чи було порушено особисте немайнове право особи, яка саме інформація визнана недостовірною та порочить гідність, честь чи ділову репутацію позивача, а також вказати на спосіб захисту порушеного особистого немайнового права. Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо) (пункт 24).

З урахуванням таких вимог законодавства і того, що колегія суддів прийшла до висновку про визнання поширеної відповідачем інформації недостовірною та такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію позивачів, така інформація підлягає до спростування шляхом видалення статей із веб-сайтів та шляхом розміщення на веб-сайтах таким самим шрифтом і у тому самому розділі інформації повідомлення про те, що опубліковані статті містять в собі недостовірну інформацію, і про ухвалене у цій справі судове рішення з публікацією його повного тексту у строк - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача спростувати недостовірну і таку, що порушує особисті немайнові права - честь, гідність і ділову репутацію позивачів, інформацію, також підлягають до задоволення.

Щодо вимоги позивачів про відшкодування їм відповідачем моральної шкоди, спричиненої поширенням недостовірної інформації в розмірі по 250 000 грн. на кожного, суд виходить з наступного.

Відповідно до роз`яснень наданих у пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" № 1 від 27 лютого 2009 року, способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, необхідно враховувати роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5).

При визначенні розміру моральної шкоди слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому, визначений розмір грошового відшкодування має бути співрозмірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності.

З огляду на приписи статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року у пунктах 3 і 9, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, до часткового задоволення підлягають позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди по 25 000,00 грн. кожному із позивачів, виходячи із засад справедливості, добросовісності і розумності та з урахуванням характеру вчинених дій відповідачем ОСОБА_3 і способу поширення ним неправдивої інформації, а також глибину душевних страждань позивачів, характер і тривалість цих страждань та наслідки, які мали місце після поширення про них недостовірної інформації.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За наведених обставин апеляційна скарга позивачів підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції підлягає до скасування із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-382 ЦПК України, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 і ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення (заочне) Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_4 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності та ділової репутації і відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ОСОБА_3 щодо поширення про ОСОБА_4 та ОСОБА_2 недостовірної інформації відносно того, що вони є шахраями; їх дії мали злочинний умисел; ними вчинено протиправні та шахрайські дії; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; вони перебувають у розшуку; щодо ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження; ОСОБА_2 є членом міжнародної організованої злочинної групи.

Визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_4 і ОСОБА_2 інформацію:

- поширену на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 у статтях під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_1 російською мовою, та « ІНФОРМАЦІЯ_9 », опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_41 англійською мовою, відносно того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 є шахраями; їх дії мали злочинний умисел; ними вчинено шахрайські дії; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; вони перебувають у розшуку; щодо ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження;

- поширену на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 у статтях під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_51 російською мовою, та « ІНФОРМАЦІЯ_9 », опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_48 англійською мовою, відносно того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 є шахраями; їх дії мали злочинний умисел; ними вчинено шахрайські дії; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; вони перебувають у розшуку; щодо ОСОБА_2 відкрито кримінальне провадження;

- поширену на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_23 видеорасследование», опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_1 російською мовою, відносно того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 є шахраями та здійснюють протиправну діяльність; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; ОСОБА_2 є членом міжнародної організованої злочинної групи;

- поширену на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 у статті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_23 видеорасследование», опублікованою ІНФОРМАЦІЯ_51 російською мовою, відносно того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 є шахраями та здійснюють протиправну діяльність; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; ОСОБА_2 є членом міжнародної організованої злочинної групи;

- поширену на веб-сайті Youtube у відео під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_36 на скамью подсудимых - видеорасследование», опублікованому ІНФОРМАЦІЯ_51 російською мовою, відносно того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 є шахраями та здійснюють протиправну діяльність; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; ОСОБА_2 є членом міжнародної організованої злочинної групи;

- поширену на веб-сайті Youtube у відео під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_28 », опублікованому ІНФОРМАЦІЯ_54 англійською мовою, відносно того, що ОСОБА_17 та ОСОБА_2 є шахраями та здійснюють протиправну діяльність; їм вручено підозру у вчиненні шахрайських дій; ОСОБА_2 є членом міжнародної організованої злочинної групи.

Зобов`язати ОСОБА_3 у строк - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили, видалити статті під назвою:

- « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (посилання:

ІНФОРМАЦІЯ_2 );

- « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (посилання:

ІНФОРМАЦІЯ_42); - « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5) ;

- « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_5) ;

- « ІНФОРМАЦІЯ_15 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_45);

- « ІНФОРМАЦІЯ_15 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_46).

Зобов`язати ОСОБА_3 у строк - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили, видалити відео під назвою:

- « ІНФОРМАЦІЯ_15 » (посилання: ІНФОРМАЦІЯ_57 );

- « ІНФОРМАЦІЯ_28 » (посилання:ІНФОРМАЦІЯ_58).

Зобов`язати ОСОБА_3 у строк - не пізніше місяця з дня набрання рішенням законної сили, спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення:

- на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 таким самим шрифтом та у тому самому розділі інформації про те, що опублікована стаття під назвою: «Разыскиваются ІНФОРМАЦІЯ_21 » містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 повний текст рішення суду у цій справі;

- на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 таким самим шрифтом та у тому самому розділі англійською мовою інформації про те, що опублікована стаття під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_9 » містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 повний текст рішення суду у цій справі;

- на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 таким самим шрифтом та у тому самому розділі інформації про те, що опублікована стаття під назвою: «Разыскиваются ІНФОРМАЦІЯ_21 » містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 повний текст рішення суду у цій справі;

- на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 таким самим шрифтом та у тому самому розділі англійською мовою інформації про те, що опублікована стаття під назвою: «International ІНФОРМАЦІЯ_39 » містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 повний текст рішення суду у цій справі;

- на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 таким самим шрифтом та у тому самому розділі інформації про те, що опублікована стаття під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_24» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 повний текст рішення суду у цій справі;

- на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 таким самим шрифтом та у тому самому розділі інформації про те, що опублікована стаття під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_24» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_5 повний текст рішення суду у цій справі;

- на веб-сайті Youtube такого самого відео про те, що опубліковане відео під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_15» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті Youtube повний текст рішення суду у цій справі;

- на веб-сайті Youtube такого самого відео про те, що опубліковане відео під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_28» містить у собі недостовірну інформацію та розмістити на веб-сайті Youtube повний текст рішення суду у цій справі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 25 000,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіВ. С. Марчук
І. М. Стадник

Повне судове рішення складено 15 липня 2020 року