КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/8571/19 Головуючий у І інстанції - Марфіна Н.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/3096/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Сушко Л.П., Сліпченка О.І.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Ішутка Сергія Юрійовича, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» на ухвалу Дніпровського районного суду м.Києва від 22 жовтня 2019 року у справі позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва,-

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва.

09.07.2019 року до суду надійшов зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» до ОСОБА_1 про визнання договорів та додаткових угод недійсними.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року зустрічний позов повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» з тих підстав, що зустрічна позовна заява підписана ОСОБА_2 , який є єдиним учасником КДС Інвест і не є для цього належною особою.

В апеляційній скарзі ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» просить ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції в зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд не звернув уваги на те, що Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону про ТОВ передбачено, що учасники товариства мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства.

Відповідно до ст. 28 Закону про ТОВ органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

Частиною 1 статті 29 Закону про ТОВ передбачено, що загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону про ТОВ загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

Стаття 37 Закону про ТОВ передбачено, що у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

До товариства з одним учасником не застосовуються положення статей 32 - 36 цього Закону, а інші положення цього Закону застосовуються з урахуванням положень частини першої цієї статті.

Судом вірно встановлено, що КДС Інвест має одного учасника, однак не враховано положень ст.ст. 5, 28 - 30, 37 Закону про «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», якими передбачено, що єдиний учасник товариства може одноосібно приймати письмові рішення щодо будь-яких питань діяльності КДС Інвест, в тому числі і щодо підписання позовної заяви, яка за своєю суттю є письмовим рішенням на звернення до суду за захистом порушених прав.

У відзиві позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки ухвала прийнята судом з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 42, 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до ч. 3 ст. 58 ЦПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно матеріалів справи відповідно до пункту 7.21.2 Статуту без довіреності діяти від імені Товариства, представляти його в усіх установах, підприємствах і організаціях незалежно від форми власності має право лише директор.

Статтею 5 Закону Україні «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що учасники мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства.

Ні Законом, ні статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» не передбачено право учасника без довіреності діяти від імені (представляти) Товариство у суді.

Таким чином, суд обґрунтовано дійшов висновку про повернення позовної заяви, оскільки ОСОБА_2 не є особою, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Доводи апеляційної скарги вказаних висновків суду не спростовують.

Право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України").

Участь учасника товариства у його діяльності не є тотожнім поняттям участі юридичної особи у справі відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

При цьому заявник не позбавлений можливості усунути недоліки, які стали підставою для повернення заяви і знову звернутися до суду на загальних підставах.

Інші аргументи апеляційної скарги на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції не впливають, його висновків не спростовують.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)", § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.7,367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді Л.П. Сушко

О.І. Сліпченко