РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Рівненської райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2019 року до Рівненського міського суду звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Рівненської райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 04.08.2006 року він уклав шлюб із відповідачем ОСОБА_3 , який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1149. Однак рішенням Рівненського міського суду від 18.11.2011 у справі № 2-6901/11, було задоволено його позовну заяву до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з відповідачкою. Після розлучення він добровільно надавав відповідачу матеріальну допомогу на утримання доньки та приймав участь у її вихованні. Зазначає, що в 2016 році він переїхав в с. Городище, Рівненського району. За новим місцем проживання, він спільно зі своєю мамою ОСОБА_6 побудували житловий будинок. Зазначає, що його колишня дружина, проживає за іншою адресою, постійно перебуває межами України, а саме в Італії. Вихованням спільної доньки займається лише він. До теперішнього часу він та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання доньки. Зараз дитина мешкає разом зі ним за адресою: АДРЕСА_1 . а тому він звертається до суду з даним позовом.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала суду нотаріально посвідчену заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час судового розгляду повідомлені..

Дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.08.2006 року ОСОБА_1 уклав шлюб із відповідачем ОСОБА_3 , який ми зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1149.

Рішенням Рівненського міського суду від 18.11.2011 у справі № 2-6901/11, шлюб було розірвано.

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Як встановлено статтею 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Частинами четвертою та п`ятою статті 19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є обов`язковою для застосування національними судами, зміст якої передбачає, що рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

На підставі викладено, та враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги, суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба у справах дітей Рівненської райдержадміністрації про визначення місця проживання дитини- задовольнити.

Визначити місце проживання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків ______________.

Третя особа служба у справах дітей Рівненської райдержадміністрації, місце знаходження: 33001, м.Рівне, вул.. Соборна, буд. 195.

Суддя: С.П. Харечко