ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області заяву представника ОСОБА_1 адвоката Зайцева Всеволода Сергійовича про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

23.01.2020 року, ОСОБА_1 звернулася до суду через свого представника ОСОБА_2 з заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що нею спільно з ОСОБА_3 подано до суду позовну заяву до Фастівської міської ради, ФОП ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю та відновлення становища, яке існувало до порушення права. Предметом спору у даній справі є оскарження дій відповідачів по проведенню будівельних та ремонтних робіт, пов`язаних із перенесенням (знесенням) руйнуванням опорних та несучих конструкцій будинку АДРЕСА_1 , а також зобов`язання відповідачів усунути пошкодження в квартирах № 3 та 4 вказаного будинку, які спричинені їхніми будівельними роботами. Вказані роботи, внаслідок недотримання відповідачами технології, продуманого та експертно оціненого проекту (плану) чинять прямий негативний вплив на приватну власність позивачів в силу некваліфікованого втручання в конструктивну цілісність будівлі, будівельні габарити об`єкта та поступового руйнування складових частин всього будинку.

Тому, враховуючи предмет та підстави позову, з метою захисту прав та законних інтересів (як своїх, так і співпозивача та третіх осіб (співмешканців) будинку), ОСОБА_1 , вважає за доцільне вжити заходи забезпечення позову у справі № 381/3934/19 з метою обмеження можливості стороннім особам (в тому числі Фастівській міській раді та ФОП ОСОБА_4 ) продовжувати незаконне втручання у право власності позивачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заяву слід повернути з огляду на наступне.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

У п. 4. Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснена, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з заяви про вжиття заходів забезпечення позову, до неї не додані належні докази того, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також не обґрунтована необхідність застосування забезпечення позову, водночас, вжиття заходів забезпечення позову, які просить заявник, призведе до втручання у право власності відповідача, порушить баланс інтересів.

Частиною 10 статті 150 ЦПК України законодавцем передбачено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Всупереч зазначеному, заявник, зокрема, висуває вимогу заборонити фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 на проведення будівельних чи ремонтно-відновлювальних робіт, проводити будь-які будівельні та/або відновлювальні роботи відносено нежитлових приміщень №№ 1 і АДРЕСА_1 будинку АДРЕСА_1 до набрання судовим рішенням законної сили, що є тотожними з позовними вимогами про зобов`язання ФОП ОСОБА_4 припинення ремонтних робіт будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, слід відмітити, що заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення з метою забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпечення позову, проте дана вимога заявником не виконана.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За даних обставин, суд не находить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, а тому заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ідент.номер НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_2 про забезпечення позову повернути особі, що її подала.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий суддя Соловей Г.В.