Справа № 570/3768/17
Номер провадження 2/570/41/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

позивача ОСОБА_1

представника позивача, адвоката Жуковського О.В.

представника відповідача, адвоката Чехомського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне в порядку загального позовного провадження

цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (до участі у справі залучено як співвідповідача ОСОБА_4 ) про поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд в натурі між співвласниками і визначення порядку користування земельної ділянки,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що йому на праві приватної спільної часткової власності належить 25/36 частини будинковолодіння АДРЕСА_1 , власником іншої 11/36 частини вказаного будинковолодіння є ОСОБА_5 - відповідач у справі, між сторонами виникають спори про порядок користування і володіння будинком, надвірними будівлями, спорудами та земельною ділянкою, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить поділити вищезгадане домоволодіння в натурі у відповідності до належних їм часток, за виключенням поділу гаража та веранди, які збудовані ним одноособово, і які передані йому у користування рішенням виконкому Шубківської сільської ради від 11 серпня 2011 року за № 141, визначити порядок користування земельною ділянкою для обслуговування домоволодіння відповідно до поділу самого домоволодіння, судові витрати стягнути з відповідача.

Після проведення у справі експертизи, від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог (т.1, а.с.155), в якій він просить поділити у натурі житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_5 згідно висновку судової будівельно-земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № ЕУ-36/18 від 07 березня 2019 року за варіантом № 3, стягнути з відповідача ОСОБА_5 судовий збір, витрати на правничу допомогу та витрати на проведення експертизи в сумі 13247,40 грн.

Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15 червня 2020 року по справі залучено у якості співвідповідача ОСОБА_6 , оскільки згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 202104622 від 27 лютого 2020 року, частка домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 11/36, на підставі договору дарування, посвідченого 27 лютого 2020 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. і зареєстрованого в реєстрі за № 261, належить ОСОБА_6 .

В результаті поданої заяви про уточнення позовних вимог та ухвали про залучення співвідповідача, на дату ухвалення рішення у справі, позивач просить поділити у натурі житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_6 згідно висновку судової будівельно-земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № ЕУ-36/18 від 07 березня 2019 року за варіантом № 3, стягнути з ОСОБА_6 судовий збір, витрати на правничу допомогу та витрати на проведення експертизи в сумі 13247,40 грн.

Від позивача ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення (т.1, а.с.178-179), в яких він проаналізував запропоновані експертом варіанти поділу будинковолодіння АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 , оскільки особисто він пропонував варіант № 3, а відповідач пропонував варіант № 2. Позивач зазначив, що варіант поділу запропонований експертом під № 2 він вважає необ`єктивним, який суперечить інтересам обох співвласників в задоволенні їх потреб, тоді як варіант № 3 - єдиний із запропонованих експертом варіантів, що найбільше наближений до ідеальних часток у праві власності на будинковолодіння, задовільняє в повній мірі інтереси обох співвласників, та виключає будь-яку спільну часткову власність.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов і запропонований ним варіант поділу будинковолодіння підтримав і пояснив, що немає можливості жити їм із братом спільно і він категорично заперечує мати щось спільне з ОСОБА_5 , а запропонований експертом варіант № 2 поділу будинковолодіння містить можливості спільного користування майном. Підтримав варіант № 3, як такий, що мінімізує точки для конфліктів. Виходячи з вищевикладеного, просить позов задоволити, поділити спірне домоволодіння згідно висновку судової будівельно-земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № ЕУ-36/18 від 07 березня 2019 року за варіантом № 3, від компенсації в сумі 136 гривень, зазначеної у висновку експерта при цьому варіанті поділу - відмовився.

Представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Павлюк І.А., в судовому засіданні позов також підтримала і пояснила, що третій варіант поділу, запропонований експертом в наданому нею висновку є найбільш наближеним до часток співвласників у праві власності на будинковолодіння, цей варіант дасть більше можливості окремого користування будинком. Крім того, просила врахувати, що позивач іншого житла немає, виходячи з цього позов просить задоволити і провести поділ домоволодіння згідно запропонованого експертом варіанту № 3.

В судовому засіданні інший представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Жуковський О.В., підтримав позов і пояснення свого довірителя, вказав, що варіант № 3 поділу домоволодіння є найбільш доцільним.

Від відповідача ОСОБА_5 надійшов до суду відзив на первісну позовну заяву, в якій він заперечив проти позову, просив у задоволенні такого відмовити повністю, оскільки позовні вимоги є незаконними , позов є необґрунтованим та безпідставним.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 позов визнав частково і пояснив, що в добровільному порядку позивач не намагався поділити будинок, а одразу звернувся до суду. Згідно висновку судової будівельно-земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи № ЕУ-36/18 від 07 березня 2019 року, просить провести розподіл за варіантом № 2, так як він має проживати у даному будинку, оскільки іншого житла він не має, житло в м.Рівне належить дружині. Зазначив, що висновок експерта він не ставить під сумнів, складнощів для нього немає при будь-якому варіанті, однак підтримує варіант № 2, оскільки ним передбачено можливість його доходу до господарських будівель. Вважає, що варіант № 3 не може бути застосований, оскільки такий варіант не передбачає вхідних дверей в його половину будинку, в цьому випадку добудова можлива, але в результаті такої в нього залишиться 1 кімната, так як одну з кімнат йому доведеться переобладнати під кухню. Крім того, по варіанту № 3 спільна земельна ділянка більша ніж при другому, по третьому варіанту передбачено сервітут. Виходячи з вищевикладеного, просить в результаті задоволення позову, здійснити розподіл спірного домоволодіння за варіантом № 2, наданим експертом.

Представник відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала позицію свого довірителя. Позов визнала частково і пояснила, що запропонований експертом варіант поділу домоволодіння АДРЕСА_2 є найбільш оптимальним, оскільки варіант № 3 не дає можливості добудови, таким варіантом передбачена мала площа, тому з ним не погоджується відповідач. Вважає всі варіанти мають право на існування, однак відповідач розраховує на це житло тому просить провести розподіл домоволодіння саме за варіантом № 2.

Інший представник відповідача ОСОБА_5 , адвокат Чехомський О.В., в судовому засіданні заперечив проти позову. Пояснив, що варіант поділу № 3 не влаштовує відповідача, оскільки такий передбачає сервітут, що створить проблеми для комунікації. Вважає оптимальним перший варіант поділу, поділ земельної ділянки вважає неможливим, оскільки вона не приватизована і правовстановлюючі документи на неї відсутні.

Співвідповідачка ОСОБА_6 , з`явившись в судове засідання, заперечила проти позову, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов є необґрунтованим, оскільки сам факт надання дозволу позивачу на користування раніше збудованим приміщенням веранди та гаража не дає права позивачу вважати це майно своєю власністю, оскільки це майно згідно реєстраційних документів входить до переліку спільної часткової власності і сама вимога позивача залишити за ним гараж та прибудову (кухня, коридор, котельня, ванна, умивальник, туалет, коридор) і фактично виключити це майно із спадкової маси є безпідставною. Крім того, вказала, що безпідставним є твердження позивача про те, що він власноручно здійснив перебудову прибудови після смерті батька, адже всі дозволи на будівництво прибудови надавалися лише ОСОБА_8 . Такою, що не підлягає до задоволення вважає вимогу позивача про поділ земельної ділянки, яка призначена для обслуговування спірного домоволодіння, оскільки, на її думку, на даний час право користування земельною ділянкою відсутнє. Враховуючи викладене, просить в позові відмовити.

В останнє судове засідання співвідповідачка ОСОБА_6 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином. Тому враховуючи думку учасників судового розгляду справи, які з`явилися в судове засідання, враховуючи, що в судовому засіданні присутній представник, суд дійшов висновку про можливість слухання справи без участі ОСОБА_6 та із-за відсутності останньої не перейшов до слухання справи спочатку.

Суд, заслухавши пояснення сторін і їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) підлягає до задоволення.

Як встановлено судом, будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 належало на праві спільної сумісної власності подружжю ОСОБА_9 і ОСОБА_8 .

Після смерті батьків, позивач ОСОБА_1 і відповідач ОСОБА_5 успадкували вищевказане будинковолодіння. Згідно листа КП "РОБТІ" № 6290 від 16.06.2017 року і долучених до позову інших документів, вказаний житловий будинок з надвірними будівлями зареєстрований за:

-ОСОБА_1 7/18 частки на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим 10.02.2012 року державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори і зареєстрованим в реєстрі за № 1-124 після смерті батька ОСОБА_9 , а на 11/36 частин будинку право власності ОСОБА_1 визнано рішенням Рівненського районного суду від 10.11.2015 року в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_8 ;

-ОСОБА_5 11/36 частки на підставі рішення Рівненського районного суду від 11.09.2014 року в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_8 .

Тобто, на день звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом і на даний час житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_1 , частка якого складає 25/36 частини, а інша частка в розмірі 11/36 належить ОСОБА_5 . Право на належні сторонам частки було зареєстроване у встановленому законом порядку і сторонами не оспорюється. Це підтверджено Витягом про державну реєстрацію прав № 33164871 від 14.02.2012 року та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 53379616 від 16.02.2016 року. Технічний паспорт, виготовлений КП "РОБТІ" Рівненської обласної ради 16 червня 2017 року, виданий на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 із зазначенням належних їм часток у будинковолодінні, які зазначені вище.

В процесі розгляду справи ОСОБА_5 належну йому частку домоволодіння відчужив на користь своєї дружини - ОСОБА_6 і згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 202104622 від 27 лютого 2020 року, частка домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в розмірі 11/36, на підставі договору дарування, посвідченого 27 лютого 2020 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Плетньовим В.О. і зареєстрованого в реєстр за № 261, належить ОСОБА_6 .

Згідно технічного паспорту, до складу домоволодіння належать: житловий будинок, прибудова, сарай-літня кухня, сарай, погріб, гараж, вбиральня, огорожа.

Дане будинковолодіння розташоване на земельній ділянці, яка на даний час не приватизована, але ще була виділена у користування під забудову батькові сторін ОСОБА_9 на підставі рішення виконкому Гориньградської сільської ради від 08 травня 1963 року та рішення Рівненської районної Ради депутатів трудящих № 603 від 14 листопада 1963 року. На даний час ця земельна ділянка перебуває у користуванні сторін у справі.

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. А ст.16 ЦК України передбачає право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і визначає, що способом захисту може бути визнання права.

Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.1 ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Як передбачено ч.ч.1-3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст.361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно зі ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина 2 статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 "Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" на вирішення справи про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійними виходами (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення.

З метою встановлення технічної можливості реального поділу спірного домоволодіння та земельної ділянки, а також вартості домоволодіння, ухвалою суду була призначена судова будівельно-земельно-технічна та оціночно-будівельна експертиза.

Судовим експертом Водько Ю.В. була проведена вищевказана експертиза, за результатами якої був складений висновок експерта № ЕУ-36/18 від 07 березня 2019 року, згідно якого було запропоновано чотири варіанти поділу житлового будинку з господарськими будівлями і чотири варіанти поділу земельної ділянки. Висновок експерта є обґрунтованим, повним, складений відповідно до діючого законодавства з використанням відповідної технічної документації, а тому сумніву у суду не викликає.

Судовий експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні наданий нею висновок підтримала, пояснила, що вартість споруд визначала відповідно до технічного паспорту, оскільки такий виданий відповідним органом, де вказана інвентеризаційна оцінка, на момент проведення експертизи такий не оскаржувався, а отже був чинним. Зазначила, що знос будівель визначає БТІ і для зносу будинку і зміни відсотка зносу чотири роки незначний період і процент зносу будівель суттєво не зміниться. Вказала, що різниця в два роки в інвентаризаційній оцінці може вплинути на індекс інфляції. Зазначила також, що господарські будівлі всередині можуть не оглядатися, так як суттєво не впливають на вартість всього будинку, оскільки при проведенні експертизи бралася до уваги відсоткова вартість. Щодо варіантів поділу домоволодіння вказала, що варіант № 3 найбільш ідеальний варіант. Щодо гаража зазначила, що якщо гараж є самочинним будівництвом, тому може бути новий перерозподіл, без врахування гаража, який відійде тому, хто його будував.

Сторони проти даного висновку не заперечили, позивач ОСОБА_1 просив поділити будинковолодіння за 3-м варіантом поділу, відповідач ОСОБА_5 - по 2-му варіанту поділу. Представник відповідача, адвокат Чехомський О.В., вважає, що самий оптимальний 1-й варіант поділу. Після того як ОСОБА_5 подарував свою частину будинку ОСОБА_6 , то вони обоє заперечували проти поділу будинковолодіння, просили в позові відмовити. Відповідачі заявляли клопотання про призначення додаткової експертизи, але у задоволенні їх клопотань було відмовлено, оскільки клопотання були необґрунтовані, не підтверджувались належними доказами, питання в клопотаннях ставились аналогічні тим, на які дав відповідь експерт.

Що стосується встановлення порядку користування земельною ділянкою, то суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільні сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Частина 4 статті 120 Земельного кодексу України передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Оскільки земельна ділянка не приватизована, але враховуючи, що на земельній ділянці знаходиться житловий будинок, який є приватною частковою власністю сторін, то до сторін має перейти право користування частиною земельної ділянки, яка відповідає їхній частці в домоволодінні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позивачем було обрано належний спосіб захисту своїх прав, позов є обґрунтованим, доведеним належними доказами, а тому підлягає до задоволення і поділу підлягає вказане будинковолодіння з визначенням порядку користування земельною ділянкою, відповідно до належних позивачу і співвідповідачці часток у праві власності на будинковолодіння, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно висновку судової будівельно-земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи (експерт Водько Ю.В.) № ЕУ-36/18 від 07 березня 2019 року за варіантом № 3.

Отже, суд вважає, що в наявності є порушення прав позивача, за захистом яких спрямоване його звернення до суду, позов є обґрунтованим, доведеним належними і допустимими доказами, а тому підлягає до задоволення.

Приймаючи рішення про поділ будинковолодіння в натурі за 3-м варіантом висновку експерта, суд враховує, що цей варіант є найбільш наближеним до ідеальних часток сторін у праві власності на будинковолодіння, компенсація другого співвласника першому співвласнику є незначною, всього 136 гривень, і позивач від стягнення цієї суми відмовився. З пояснень експерта в судовому засіданні вбачається, що цей варіант є найбільш ідеальним варіантом при поділі цього будинковолодіння, оскільки при поділі за цим варіантом є найбільша можливість мінімального перетину частин будинковолодіння і земельної ділянки. Хоча при цьому варіанті пропонується земельний сервітут, але його площа є зовсім незначною. За третім варіантом поділу житлового будинку і господарських будівель співвідповідачці відходять крім житлової кімнати і приміщення (1-2 - котельні, 1-3 - коридору, 1-4 - туалету, 1-5 - умивальника, 1-6 - ванної). Переобладнання ж обох частин будинковолодіння передбачено у всіх чотирьох варіантах. До посилання відповідачів на те, що невірно експертом оцінено гараж, суд відноситься критично, оскільки експерт пояснила, що вартість гаража вона взяла з технічного паспорту і вартість цієї будівлі суттєво не впливає на виділ реальної частки в натурі. Також судом враховується те, що співвідповідачка має інше житло (квартиру) в м.Рівне, тоді як позивач проживає у спірному будинку, вимушений опалювати будинок, утримувати його в належному стані.

В зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст.ст.137, 141 ЦПК України з відповідачки ОСОБА_6 , як діючого власника належної їй частини майна, необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу, на проведення геодезичних робіт та експертизи та судовий збір, який був сплачений позивачем при поданні позову до суду, оскільки такі витрати документально підтверджені відповідними квитанціями.

Керуючись ст.ст.76, 78, 81, 137, 141, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.15, 16, 316, 317, 319, 321, 355, 356, 358, 361, 364, 367 ЦК України, ст.ст.89, 120 Земельного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (до участі у справі залучено як співвідповідача ОСОБА_4 ) про поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд в натурі між співвласниками і визначення порядку користування земельної ділянки - задоволити повністю.

Поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_11 (належить 25/36 частини будинковолодіння) і ОСОБА_12 (належить 11/36 частин будинковолодіння) відповідно до 3 (третього) варіанту висновку експерта № ЕУ-36/18 від 07.03.2019 року.

Виділити ОСОБА_13 в натурі за третім варіантом поділу з житлового будинку частину І (синій колір на рис.3), до якої входять приміщення:

- 1-1 - коридор, площею 3,4 кв.м;

- 1-8 - житлова, площею 15,1 кв.м;

- 1-9 - житлова, площею 12,5 кв.м;

- 1-10 - кухня, площею 11,2 кв.м;

- 1-11 - кухня, площею 6,2 кв.м,

а також надвірні будівлі і споруди: сарай - літня кухня (Б), сарай (б), гараж (Д), вбиральня (Г), 50% огорожі №1, що становить частку 69,4%, вартістю 212364 гривні.

Визнати за ОСОБА_11 право власності на виділену частину будинку.

Виділити ОСОБА_14 в натурі за третім варіантом поділу з житлового будинку частину II (зелений колір на рис.3), до якої входять приміщення

- 1-2 - котельня, площею 4,7 кв.м;

- 1-3 - коридор, площею 1,5 кв.м;

- 1-4 - туалет, площею 0,7 кв.м;

- 1-5 - умивальник, площею 0,6 кв.м;

- 1-6 - ванна, площею 2,6 кв.м;

- 1-7 - житлова, площею 15,1 кв.м,

а також надвірні будівлі і споруди: погріб (В), 50% огорожі №1, що становить частку 30,6%, вартістю 93636 гривень.

Визнати за ОСОБА_12 право власності на виділену частину будинку.

В даному варіанті поділу будинковолодіння необхідно виконати такі роботи:

- влаштувати вхід з вулиці у приміщення 1-6 - за рахунок відповідачки ОСОБА_6 ;

- замурувати дверні прорізи між приміщеннями 1-1 і 1-2, 1-10 і 1-7, 1-7 і 1-8 - за рахунок позивача ОСОБА_1 ;

- облаштувати в кожній із частин будинку окремі комунікації (електроенергія, газопостачання, водопостачання і т.д.) - за рахунок сторін, кожен за свої кошти у своїй частині будинку.

Компенсація, яка повинна бути виплачена власником ІІ-ї частини будинковолодіння ОСОБА_6 власнику І-ї частини будинковолодіння ОСОБА_1 , що становить 136 гривень, стягненню не підлягає, оскільки позивач ОСОБА_1 відмовився від стягнення цієї компенсації.

Визначити для ОСОБА_2 і ОСОБА_15 порядок користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і на якій розташоване вказане вище будинковолодіння відповідно до 3 (третього) варіанту висновку експерта № ЕУ-36/18 від 07.03.2019 року.

У користування ОСОБА_2 виділити частину земельної ділянки відповідно до його частки в будинковолодінні 25/36 по третьому варіанту поділу (рис.8 - блакитний колір), яка має розміри по периметру (в метрах): 10,07 - 3,73 - 4,89 - 26,97 - 67,04 - 22,98 - 21,67 - 9,54 - 53,07 - 0,70 -1,20 - по будинку -1,00 - 10,94, що становить площу 1542,0 кв.м.

У користування ОСОБА_15 виділити частину земельної ділянки відповідно до його частки в будинковолодінні 11/36 по третьому варіанту поділу (рис.8 - зелений колір), яка має розміри по периметру (в метрах): 5,43 - 10,94 - 1,00 - по будинку - 1,20 - 0,70 - 53,07 - 9,54 - 39,47 - 6,80 - 26,46, що становить площу 678,0 кв.м.

На частину земельної ділянки І-го співвласника ОСОБА_2 розмірами 1,00 м х 2,00 м (рис.8 - штрихування на блакитному фоні) встановити право безстрокового і безкоштовного земельного сервітуту для власника ІІ-ї частини ОСОБА_15 для обслуговування погребу.

Стягнути з ОСОБА_15 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі:

- сплачений судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень;

- витрати на проведення геодезичних робіт та експертизи в сумі 9000 (дев`ять тисяч) гривень;

- витрати на правничу допомогу в сумі 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 14 січня 1999 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 22 серпня 2001 року Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Співвідповідачка - ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 05 березня 1996 року Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер суду не відомий.

Повний текст рішення виготовлено 21 грудня 2020 року.

Суддя Остапчук Л.В.