Справа № 473/5208/19
РІШЕННЯ

іменем України

"31" січня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням

ВСТАНОВИВ:

24.12.2019 року позивач ОСОБА_1 , який вказує, що він є власником квартири АДРЕСА_1 , звернувся в суд з позовною завою до відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання їх такими, що втратили право користування цією квартирою через не проживання у ній.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що він згідно нотаріально посвідченого 22.05.2019 року договору купівлі-продажу є власником спірної квартири, яку придбав у відповідача ОСОБА_3 , відповідачі є членами сім`ї колишніх власників цієї квартири, є зареєстрованими в квартирі згідно адресної картки: ОСОБА_2 19.01.1990 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 29.10.2005 року, ОСОБА_5 19.02.2002 року, ОСОБА_6 25.10.2010 року., але не проживають в цій квартирі понад рік, їх місце проживання (перебування) невідоме.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, пояснивши, що відповідачі тривалий час перебувають на території Російської Федерації і наявність реєстрації відповідачів у квартирі є перешкодою для здійснення його права користуватися власністю.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, судом належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 згідно з договором купівлі-продажу від 22.05.2019 року посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Кучеровою Г.А., продавцем була відповідачка ОСОБА_3 і на час придбання квартири за цією адресою було зареєстровано місце проживання всіх відповідачів: ОСОБА_2 19.01.1990 року, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 29.10.2005 року, ОСОБА_5 19.02.2002 року, ОСОБА_6 25.10.2010 року.

Згідно вказаного договору (п.4.7) сторони домовилися, що продавець зобов`язується зняти з реєстрації місця проживання усіх зареєстрованих осіб у відчуженій квартирі у строк до 30.05.2019 року.

В даному випадку позивач бажає вирішити наслідки дій відповідачів по реєстрації їх місця проживання, що мали місце до набуття ним права власності на квартиру.

Згідно ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законодавством.

Підставою позовних вимог стосовно відповідачів позивач вказав загальні положення цивільного законодавства про те, що припинення права власності на квартиру колишнього власника має наслідком припинення права користування ним і осіб, яким таке право було надано цією особою шляхом реєстрації їх місце проживання. В зазначеному спорі належну позивачу квартиру слід оцінювати як об`єкт права власності, захист якого провадиться у відповідності з Главою 29 ЦК України.

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 58-59 ЦПК України про їх належність і допустимість. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При цьому, згідно зі статтею 60 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них, як на підставу своїх вимог та заперечень. Недоведеність позову є підставою для відмови в його задоволенні.

Позивач належними та допустимими доказами: актом квартального комітету №65 довів порушення свого права власності в частині наявності перешкод користування квартирою через дії відповідачів, які не проживають у належній йому квартирі, відмовляються добровільно знятися з реєстрації.

Розглядаючи позов в межах заявлених вимог за наявності доказів на підтвердження обставин, які є підставою позовних вимог, суд вважає позов обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 263-265, 268ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя О.Є. Старжинська