Житомирський апеляційний суд
Справа №277/1027/19 Головуючий у 1-й інст. Гресько В. А.
Категорія 18 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області, ухвалене 16 січня 2020 року суддею Греськом В.А. у смт. Ємільчине,

у справі № 277/1027/19 за позовом Акціонерного товариства «Житомиробленерго» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за надані послуги,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року Акціонерне товариство «Житомиробленерго» (далі - Товариство, АТ «Житомиробленерго») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 46176,93 грн заборгованості за спожиту електроенергію. В обґрунтування позову зазначило, що 11.09.2008 за №352 укладено договір про постачання електричної енергії між Ємільчинським РЕМ та ФОП ОСОБА_1 . Відповідно до умов даного договору позивач постачає електричну енергію відповідачу на об`єкт кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 , а відповідач оплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є невід`ємними частинами.

09.02.2018 року відповідач припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця та не повідомив про це позивача.

Позивач зазначив, що відповідно до умов договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1-го листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії. 08.11.2016 відповідачем подано Додаток №1 Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу на 2017 рік, зокрема на грудень 2017 року обсяг постачання електричної енергії встановлено - 2000 кВТ.

Відповідач відповідно до умов договору має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Споживач зобов`язаний самостійно знімати та надавати постачальнику показники розрахункових електролічильників за формою згідно з Додатком №9, а також оформити звіт про використану електричну енергію і в перший день наступного розрахункового періоду надати його постачальнику за встановленою формою.

У разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електроенергію в зазначений термін визначення обсягу спожитої електроенергії здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду.

Відповідач в порушення Правил користування електричною енергією та умов договору звіти за спожиту електроенергію за грудень 2017 року, січень, лютий, березень 2018 року не надав, із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії не звертався.

Оскільки відповідач в порушення правил та договору своєчасно не надав звіти про спожиту електроенергію за грудень 2017 року, січень, лютий, березень 2018 року, а тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання відповідно до п.6.39 Правил не може перевищувати одного повного розрахункового періоду, то позивачем визначено кількість спожитої електроенергії відповідачем за грудень 2017 року, січень, лютий, березень 2018 року виходячи з дозволеної потужності струмоприймачів і кількістю годин їх використання на загальну кількість 16892 кВт/год.

Відповідно до договору загальна потужність до використання по кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» становить 20,5 кВт/год.

Позивачем проведено розрахунок заборгованості відповідача, відповідно до якого загальна сума боргу відповідача перед позивачем становить 46176,93 грн.

Рішенням Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року позов Товариства задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Житомиробленерго» заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 46176,93 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову Товариства.

На думку ОСОБА_1 , суд першої інстанції не надав оцінки його доводам про те, що заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості суттєво перевищує фактично облікований обсяг спожитої електроенергії, а проведене працівниками позивача 12.03.2018 від`єднання приміщення від мережі електропостачання призвело до знеструмлення електронного лічильника та унеможливило зняття та надання суду точних, фактичних показників обсягу спожитої електричної енергії. Також послався на незаконність відключення приміщення від мережі електропостачання, обставини відмови працівників РЕМ зняти показники лічильника. Вказав, що судом залишений без уваги факт невиконання позивачем обов`язку не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольний огляд засобу обліку, що передбачено п. 3.33. Правил користування електричною енергією. Також судом залишений без уваги п. 6.39 цих Правил. Вважає, що судом безпідставно залишені без задоволення його клопотання про витребування у Товариства доказів та про повторне призначення у справі судової електротехнічної експертизи з метою встановлення фактичних показників електронного засобу обліку спожитої електроенергії, яким обладнана будівля кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 28 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яке містилося в апеляційній скарзі, про призначення у справі судової електротехнічної та економічної експертиз.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори, у тому числі, про постачання електричної енергії.

Відповідно до ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За змістом ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 (зі змінами) та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за №417/1442, які діяли на час спірних правовідносин та втратили чинність 11.06.2018 (далі - Правила), врегульовані взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Згідно з абзацом першим п. 5.1. Правил договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін.

Судом першої інстанції встановлено, що 11.09.2008 між Ємільчинським РЕМ (Постачальник), в особі директора Барановського П.М., який діє на підставі доручення ВАТ «ЕК «Житомиробленерго» та ПП ОСОБА_1 (Споживач) укладено договір №352 про постачання електричної енергії до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване в АДРЕСА_1 , відповідно до п.1 якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами. Клас напруги споживача визначається рівнем напруги на межі балансової належності електромереж постачальника та споживача і при напрузі 0,4 кВ становить 24.

09.02.2018 відповідач припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця, що підтверджується детальною інформацією про фізичну особу ОСОБА_1 (а.с. 23-24).

Згідно додатку №15 до договору №352 від 11.09.2008 дозволена до використання потужність для ПП ОСОБА_1 в кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1» рівна 20,5 кВт, з них: силове навантаження, фактична потужність кВт - 8, середньодобова кількість годин роботи - 8; освітлення, фактична потужність кВт - 2, середньодобова кількість годин роботи - 8; електроопалення, фактична потужність кВт - 10,5, середньодобова кількість годин роботи - 8; період роботи електрообладнання - 6 днів на тиждень.

Відповідно до п.5.1 договору для визначення договірних величин споживання електричної енергії та потужності на наступний рік споживач не пізніше 1 листопада поточного року надає постачальнику електричної енергії відомості про розмір очікуваного споживання електричної енергії (Додаток №1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу»).

У разі ненадання споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання електричної енергії (потужності) на наступний рік установлюється постачальником електричної енергії на рівні фактичних обсягів споживання електроенергії відповідних періодів поточного року.

З Додатку №1 до договору №352 слідує, що ФОП ОСОБА_1 08.11.2016 подав обсяги електричної енергії, що постачається по місяцях на 2017 рік в кількості по 2 тис. кВт/год на кожен місяць (а.с. 19).

Відповідно до пп.3.2.1 договору споживач має право на зміну (коригування) договірних величин споживання електричної енергії у порядку, визначеному умовами розділу 5 цього договору.

Згідно п.4.4 Правил, які діяли на час спірних правовідносин, споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п`яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. У разі коригування за заявою споживача договірної величини споживання обсягу електричної енергії здійснюється відповідне коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності. Датою коригування вважається дата попередньої оплати додатково заявлених обсягів активної електричної енергії.

Скоригована гранична величина споживання електричної потужності дійсна з дня проведення коригування.

За результатами розгляду споживачу надсилається повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин або обґрунтована відмова здійснення коригування. Повідомлення про рівні відкоригованих договірних величин обсягу споживання та електричної потужності є невід`ємною частиною договору.

Матеріали справи свідчать, що за грудень 2017 року, січень, лютий, березень 2018 року відповідач не надавав звіти про спожиту електричну енергію, із заявами про коригування договірних величин споживання електричної енергії не звертався.

У відповідності до п.2.2.4 договору споживач зобов`язується знімати та надавати постачальнику показники розрахункових електролічильників за формою згідно з Додатком №9.

Відповідно до п.п. 1, 2 Додатку №4 покази засобів обліку фіксуються о 24 годині 7 числа кожного розрахункового місяця; споживач зобов`язаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових приладів, оформити звіт про використану електричну енергію (Додаток №9) і в перший день наступного розрахункового періоду надати його постачальнику за встановленою формою та адресою.

Згідно п.2.2.3 договору споживач зобов`язується своєчасно сплачувати за використану електричну енергію, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період відповідно до встановленої системи обліку електроенергії, класу напруги та за діючими на період розрахунку тарифами у грошовій формі та іншими формами розрахунків згідно з чинним законодавством України; розрахунковим періодом вважається період з 8 числа по 7 число включно і вказаний період прирівнюється до періоду дії тарифу (календарного місяця).

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору звіти за спожиту електроенергію за грудень 2017 року, січень-березень 2018 року за встановленою формою не надав, із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії до позивача не звертався. Такі обставини не спростовані відповідачем.

Згідно Додатку №4 до договору №352 споживач зобов`язаний самостійно здійснити зняття показів розрахункових приладів, оформити звіт про використану електричну енергію і в перший день наступного розрахункового періоду надати його постачальнику за встановленою формою та адресою: АДРЕСА_2 ; у випадку ненадання даних про спожиту електроенергію в зазначений строк, визначення обсягу спожитої електроенергії здійснюється за середньодобовим споживанням за попередній період.

Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії не повинен перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку.

Аналогічна норма міститься і в п.6.39 Правил, яка передбачає, що у разі неможливості отримання постачальником електричної енергії даних про спожиту електричну енергію в зазначений термін (за винятком порушення роботи розрахункового обліку) визначення обсягу спожитої електричної енергії за поточний розрахунковий період здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання даних протягом наступного розрахункового періоду. Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати одного повного розрахункового періоду, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку. У цьому разі відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, у якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

З рахунків за активну електроенергію: №13736 від 12.12.2017 за грудень 2017 року слідує, що ПП ОСОБА_1 необхідно сплатити разом, в т. ч. ПДВ, 10893,95грн. за електроенергію (активну) в кількості 4264 кВт/год (а.с. 25); №1476 від 19.01.2018 за січень 2018 року необхідно сплатити разом, в т. ч. ПДВ, 11699,69 грн. за електроенергію (активну) в кількості 4264 кВт/год (а.с. 26); №2233 від 12.02.2018 за лютий 2018 року необхідно сплатити разом, в т. ч. ПДВ, 12437,99 грн. за електроенергію (активну) в кількості 4428 кВт/год (а.с. 27); №3411 від 12.03.2018 за березень 2018 року необхідно сплатити разом, в т. ч. ПДВ, 11145,30 грн. за електроенергію (активну) в кількості 3936 кВт/год (а.с. 28).

Відповідачу надсилалися листи позивача з вимогами про оплату заборгованості з доданими до них рахунками (а.с. 25-30), які відповідач залишив без відповіді та задоволення.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо оплати виставлених рахунків за активну електроенергію вчасно та в повному обсязі не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за період з грудня 2017 року по березень 2018 року включно в загальній сумі 46176,93грн, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Такий висновок суду є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги про те, що заявлена позивачем до стягнення сума заборгованості суттєво перевищує фактично облікований обсяг спожитої електроенергії, на правильність висновків суду не впливає, оскільки відповідачем не дотримані умови договору, а тому позивач правомірно здійснив розрахунок обсягу спожитої електричної енергії відповідно до п. 6.39 Правил, які діяли на час спірних правовідносин.

Так, ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2.2.4 договору щодо самостійного зняття та надання Постачальнику показників розрахункових електролічильників за формою згідно з додатком №9 та протягом грудня 2017 - березня 2018 не надавав позивачу показники лічильника фактично спожитої електроенергії по кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1». Також відповідач не виконав вимоги п. 2 додатку № 4 Договору щодо самостійного оформлення звіту про використану електричну енергію, надання його в перший день розрахункового періоду Постачальнику за встановленою формою та протягом вказаного періоду не подавав звіти про фактичну використану електроенергію позивачу. Зазначені обставини ОСОБА_1 не спростував. Отже позивач обґрунтовано застосував положення п. 6.39 Правил.

Посилання на незаконність проведеного від`єднання приміщення кафе від мережі не має правового значення для вирішення даного спору та може бути предметом оскарження таких дій позивача в судовому порядку.

Доводи про невиконання позивачем обов`язку не рідше одного разу на шість місяців здійснювати контрольний огляд засобу обліку, що передбачено п. 3.33. Правил, враховуючи період заборгованості (чотири місяці) є безпідставними. Також, зазначені положення стосуються контрольного огляду засобу обліку, а не зняття показників такого засобу та передачі даних, що є обов`язком споживача згідно п.2.2.4 договору. Крім того, рішенням господарського суду Житомирської області у справі №906/1009/17 від 17.01.2018 (а.с. 77-83) встановлено, що представники позивача прибували на об`єкт споживача для зняття показників лічильника електричної енергії, проте через відсутність споживача буди позбавлені такої можливості, у зв`язку із чим були складені акти від 08.08.2017, 08.09.2017.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у своїй ухвалі від 16.01.2020 дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для проведення судової економічної та електротехнічної експертизи, оскільки з`ясування обставин, що мають значення для справи не потребують необхідності спеціальних знань у сфері іншій ніж право.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанці не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України»). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судових рішень.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ємільчинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 24 квітня 2020 року.