Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/1872/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.07.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючий-суддя Леньо В.В. серетар судового засідання Казимірська Н.В. розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_6 , після смерті якої залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок в АДРЕСА_1 . Чоловік померлої - дідо позивачки ОСОБА_7 , помер ще 1961 року.

За життя бабуся заповіт не залишила.

Спадкоємцями першої черги до майна померлої є її діти - відповідачі по справі, які у встановлений законом строк спадщину не прийняли, до нотаріуса із заяви про прийняття такої не зверталися.

У спадковому будинку крім позивача, ніхто не проживає. Позивач із народження і до дня смерті бабусі проживала і продовжує проживати у спадковому будинку, доглядає за будинком та територією. Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у нотаріуса немає можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок .

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду належним чином посвідчену заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали через канцелярію суду належним чином посвідчені заяви, згідно яких вимоги позивача визнають, проти задоволення таких не заперечують та просить суд розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання ним позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України не обов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачки ОСОБА_6 , останнє місце проживання якої було: АДРЕСА_1 .

Чоловік померлої - дідо позивачки ОСОБА_7 , помер ще 1961 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.02.2020 року.

За час свого життя померла заповіт не залишила.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 .

На день смерті спадкодавця з нею у спадковому будинку проживала його внучка - позивач по справі.

Так, крім позивача спадкоємцями за законом після смерті спадкодавця є відповідачі по справі діти померлої ОСОБА_6 , які до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися та не заперечують проти визнання права власності на спадковий будинок за позивачем, що стверджується письмовими заявами відповідачів від 17.03.2020 року.

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальному порядку позивач не має можливості, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Як вбачається із довідки Оноцької сільської ради №151 від 16.03.2020 року, згідно погосподарської книги №1 особовий рахунок № 01-0053-1 житловий будинок в АДРЕСА_1 рахується за померлою ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок та довідки КП «Виноградівського РБТІ» №260 від 10.03.2020 року житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , будівництвом завершений. Житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , рахується за ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець після смерті баби ОСОБА_6 має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 43, 49, 259, 263-265, 268 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в цілому право власності на житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 (загальною площею 61,6 кв.м., в тому числі житловою площею - 54,5 кв.м.,) в порядку спадкування за законом після смерті баби ОСОБА_6 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Онок Виноградівського району Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийВ. В. Леньо