Справа № 486/1981/19
Провадження № 2/486/173/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого - судді Савіна О.І.,

при секретарі Коршак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнськ Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

без участі сторін,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що від шлюбних відносин з відповідачем мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина проживає з нею. Самостійно утримувати дитину вона не має можливості, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява, в якій остання вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без її участі.

Відповідач також не з`явився в судове засідання, причину неявки суду не повідомив, в судове засідання викликався судовою повісткою, надісланою йому рекомендованим листом з повідомленням. В матеріалах справи наявні заяви та клопотання відповідача про перенесення судових засідань мотивовані неможливістю його прибути з м. Харків до м. Южноукраїнськ у зв`язку відповідно з введення в країні карантину, корсуванням поїзду сполученням «Харків-Одеса» по непарним числам та відміною корсування поїзда № 59/60 «Харків-Одеса». Свою правову позицію щодо позову відповідач виклав у відзиві на позовну заяву.

До вищевказаних клопотань відповідача суд відноситься критично, оскільки вважає, що рух поїзду по непарним числам та відміна корсування поїзду не є поважними причинами неявки в судове засідання відповідача, так як поїзд не є єдиним засобом прибуття відповідача до суду.

Оскільки розгляд даної справи триває близько року, враховуючи значення справи для позивача та інтереси дитини, на утримання якої позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача, який був повідомлений про розгляд справи належним чином, з урахуванням його правової позиції, викладеної ним у відзиві на позовну заяву.

З відзиву відповідча на позовну заяву вбачається, що він позовні вимоги визнав частково, просив суд задовольнити позовні вимоги частково, при прийнятті рішення врахувати його позицію стосовно стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 100 % прожиткового мінімуму для дитини щомісячно та його матеріальне становище. Вважає, що його дохід не є великим, а таким, що дозволяє йому підтримувати життєдіяльність на мінімальному рівні (сплачувати комунальні послуги, купувати необхідні продукти харчування, засоби гігієни, ліки, надавати фінансову допомогу його доньці, фінансово підтримувати непрацездатних батьків, які є пенсіонерами). Також вказав, що після розірвання шлюбу з позивачем надавав їй матеріальну допомогу на утримання їх доньки. На підтвердження своїх доводів надав суду копію довідки до акта огляду МСЕК відносно ОСОБА_5 , копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1032 відносно ОСОБА_5 , копію посвідчення № НОМЕР_1 про призначення ОСОБА_5 пенсії по інвалідності, копію пенсійного посвідчення ОСОБА_6 ..

Під час розгляду справи по суті встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 7, 8).

Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 10.03.2017 р. (а. с. № 7).

Після розірвання шлюбу дитина проживає з позивачем. Відповідач, як вказала в позовній заяві позивач, добровільно не надає їй матеріальну допомогу на утримання доньки.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи позиції сторорін, оцінивши докази, якими сторони обґрунтовували свої вимоги та заперечення, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Такого висновку суд приходить з урахуванням того, що відповідач є батьком малолітньої дитини, зобов`язаний виконувати свій обов`язок як батька утримувати доньку до досягнення нею повноліття, встановлений ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, а також того, що відповідно до положень СК України позивач, з якою проживає дитина має право звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, та її бажання отримували аліменти за рішенням суду.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка діє в Україні з 27 вересня 1991 року, «… держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей».

На думку суду, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Заперечуючи проти позовних вимог в частині розміру аліментів та неможливості сплачувати аліменти в розмірі вказаному в позовній заяві, відповідач посилається на те, що його дохід не є великим, необхідність надання фінансової допомоги непрацездатним батькам, які є пенсіонерами. Однак на підтвердження свого матеріального стану не надав суду будь-яких доказів. Наявність у відповідача батьків, які є пенсіонерами, стан здоров`я матері відповідача, про що він надав до суду копії відповідних документів, не свідчить про те, що останні перебувають на його утриманні або він несе витрати, надаючи їм матеріальну допомогу.

Посилання відповідача на те, що він після розірвання шлюбу з позивачем надавав їй матеріальну допомогу на утримання їх доньки, на думку суду, не позбавляє права позивача звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини та отримувати аліменти за рішенням суду.

Інших обставин, які унеможливлювали б сплату відповідачем аліментів у розмірі визначеному судом, в судовому засіданні не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відровідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Суд звертає увагу сторін, що згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 840,80 гривень, оскільки позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами про стягнення аліментів звільнена.

Керуючись ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст. ст. 4, 10-13, 76, 81, 83, 89, 141, 229, 258, 259, 263 -265, 273, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, Україна, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 листопада 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Харків, Україна, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін