Ухвала

23 липня 2020 року

місто Київ

справа № 302/830/18

провадження № 61-10371ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 11 березня 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа - Синевирсько-Полянська сільська рада Міжгірського району Закарпатської області,

про встановлення сервітуту,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивачів

У липні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про встановлення постійного безоплатного сервітуту у виді права проїзду шириною 1 м від дороги загального користування по всій довжині на транспортному засобі до земельних ділянок в с. Свобода Міжгірського району Закарпатської області, кадастровий номер :04:002:0010, власником якої є ОСОБА_1 , кадастровий номер :04:002:0008, власником якої є ОСОБА_2 , за рахунок земельних ділянок, кадастрові номери: 212487200:04:002:0009; :04:002:0014; :04:002:0015, власником яких є ОСОБА_3 , і земельних ділянок, кадастрові номери: 212487200:04:002:0013; :04:002:0011; :04:002:0012, власником яких є ОСОБА_4 .

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 11 березня 2020 року, у задоволенні позову відмолено.

ІІ. ВИМОГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

10 липня 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулися до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Визначення заявниками підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- судами не враховано, що позивачами уточнювалися позовні вимоги;

- судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено письмові докази, необґрунтовано відхилено висновок експерта;

- суд першої інстанції не надав оцінку показанням свідка та необґрунтовано відхилив клопотання позивачів про вчинення окремої процесуальної дії - огляду речових доказів за їх місцезнаходженням, а також про долучення до матеріалів справи письмових доказів;

- в ухваленні рішення брав участь суддя, якому заявлено обґрунтований відвід.

Таким чином, серед підстав касаційного оскарження заявниками рішень судів першої та апеляційної інстанцій ними зазначена та підстава, яка згадана у пункті 4 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 390, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Міжгірського районного суду Закарпатської області цивільну справу № 302/830/18 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , третя особа - Синевирсько-Полянська сільська рада Міжгірського району Закарпатської області про встановлення сервітуту.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 23 серпня 2020 року.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник