Справа № 444/444/20
Провадження № 2/444/530/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16 квітня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Савчук Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 16 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 131, який було розірвано рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 20.12.2018р. та відновлено дошлюбне прізвище ОСОБА_1 .

Зазначає, що від подружнього та сімейного життя у сторін народився: син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками дитини є позивач і відповідач і про це записано у свідоцтві про його народження .

Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Участь відповідача у вихованні та утриманні сина носить мінімальний та мінливий характер.

Позивачка зазначає, що їй одній важко забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а тому просить стягувати з відповідача - батька дитини аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку ( доходу).

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву в якій просить розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить такі задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином за адресою місця його проживання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Причини неявки суду не відомі.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 81 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 16 листопада 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Жовківського районного управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 131.

Згідно рішення Жовківського районного суду Львівської області від 20.12.2018р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано. Після розірвання шлюбу позивачці відновлено її дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 ".

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 03.06.2014р. батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_2 (відповідач по справі) та ОСОБА_1 ( позивач по справі).

Згідно довідки № 256 від 28.01.2020р. ОСОБА_1 ,1992 року народження має на утриманні сина ОСОБА_4 , 2014 року народження та зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи те, що дитина проживає разом із матір"ю, знаходиться на її утриманні, відповідач надає мінімальні кошти на утримання сина, а тому з відповідача слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

При визначенні розміру аліментів судом враховується не тільки заробітна плата платника аліментів, але й інші види доходів, перелік яких наведений у постанові КМ України від 26 лютого 1993 р. № 146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Серед таких доходів, зокрема, основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до неї, премії та винагороди, допомога по безробіттю, пенсія, стипендія, доходи від підприємницької діяльності тощо.

Висновки суду про те, що відповідач є працездатною особою молодого віку ґрунтуються на матеріалах справи, що свідчить про можливість виконання ним обов`язку по утриманню дитини, що передбачено чинним законодавством.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, частин 7, 8 Сімейного кодексу України під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 року», установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривні, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень.

Суд враховує при визначенні розміру аліментів, той факт, що відповідач офіційно працює.

А тому, враховуючи прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років, який з з 1 січня 2020 року - 1779 гривні, а також вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір мінімальної заробітної плати, яка станом на день розгляду справи становить 4723,00 грн., обов`язок обох батьків на утримання дітей, роз`яснення, які містяться у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" за якими максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 відсотків розміру заробітної плати /доходів/, той факт, що дитина знаходиться на утриманні позивача, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача слід стягувати на утримання неповнолітньої дитини, а саме сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 18.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Такий розмір аліментів, на думку суду, має забезпечувати гармонійний розвиток дитини зі сторони його батька, враховуючи особливі потреби дитини.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, суд прийшов до висновку, що з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840.80 грн.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 23, 141, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 280-282, 354, ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 15, 180, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії та номер, а також ідентифікаційний код судом не встановлені/ на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 28.03.2019р. органом 4628, ІПН - НОМЕР_3 / на утримання неповнолітньої дитини, а саме сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 18.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт серії та номер, а також ідентифікаційний код судом не встановлені/ судовий збір в розмірі - 840.80 грн., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк оскарження рішення продовжується на строк дії такого карантину".

Суддя Мікула В. Є.