Справа № 462/5862/19 Головуючий у 1 інстанції: Постигач О.Б.
Провадження № 22-ц/811/4153/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

без участі сторін, розглянувши у в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання необгрунтованим та незаконним нарахування боргу та зобов`язання списання боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 через адвоката Попович Н.І. звернувся з позовом до Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання необгрунтованим та незаконним нарахування боргу та зобов`язання списання боргу.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 16 квітня 2015 року він звернувся до Шевченківського відділу соціального захисту Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення йому субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.

За результатами розгляду звернення йому було призначено та виплачено субсидію з 01 травня 2015 року до 30 квітня 2016 року.

В подальшому, Шевченківський відділ соціального захисту, без його звернення та додаткового надання ним будь-яких підтверджуючих документів, самостійно збирав всю необхідну інформацію та призначав йому субсидію.

Впродовж липня 2017- травня 2019 року, Шевченківським відділом соціального захисту неодноразово здійснювалось нарахування субсидії без жодних зауважень до нього чи вимог повернути надмірно сплачені суми субсидій.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» щомісяця, впродовж липня 2017 - травня 2019 року, надсилало йому на адресу АДРЕСА_1 повідомлення на оплату послуг, в яких повідомляло про необхідність сплати суми зазначеної в графі «Разом до сплати», а саме «0,00».

У травні 2019 року він отримав повідомлення ЛМКП «Львівтеплоенерго» на оплату послуг, в сумі 9 405,39 грн., без жодних додаткових пояснень та обгрунтувань.

З відповіді на адвокатський запит ЛМКП «Львівтеплоенерго» № 08- 8816 вих. від 03 липня 2019 р. йому стало відомо, що через технічні проблеми стався програмний збій, і як наслідок, на послугу ЛМКП «Львівтеплоенерго» було перераховано йому надлишкову суму субсидій.

Через помилково встановлену субсидію в розмірі 41 395,37 грн. він не здійснював поточних оплат вартості послуг з центрального опалення, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 9405,39 гривень.

На даний час недоліки усунено, проведено перерахунок та в травні 2019 року повернуто надлишок виплаченої субсидії до державного бюджету. Звертає увагу суду, що програмний збій, що призвів до нарахування надлишкової суми субсидії, стався в липні 2017 року, а виявлення такого збою мало місце лише в травні 2019 року.

Такі дії Шевченківського відділу соціального захисту свідчать про протиправну бездіяльність державного органу впродовж липня 2017-травня 2019 року, яка полягала у невчасному виявленні помилки, яка сталася з їхньої вини та потягла за собою заподіяння йому шкоди у вигляді безпідставного нарахування боргу за оплату послуг з центрального опалення квартири за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 9405,39 грн., та позбавлення його права на подальше отримання субсидії.

У звязку з вищевикладеним, просив позов задовольнити, а також стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01 листопада 2019 року в задоволені позову ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про визнання необґрунтованим та незаконним нарахування боргу та зобов`язання списання боргу - відмовлено.

Рішення суду оскаржив

ОСОБА_1 апеляційній скарзі посилається на те, що борг в сумі 9 405, 39 грн є не

оспоренням правильності нарахування послуг з центрального опалення та даними

бухгалтерського обліку, внутрішнім документом, а є боргом, що виник внаслідок

протиправної бездіяльності посадових осіб Шевченківського відділу соціального захисту

департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо вчасного виявлення

технічної помилки у нарахуванні надлишкової суми субсидії, яка в подальшому потягнула

за собою необґрунтоване та незаконне нарахування ЛМКП «Львівтеплоенерго»

ОСОБА_1 боргу у сумі 9045 грн. що є сумою, яка згідно з п.п. 1. 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не

підлягає поверненню

Вказує, що зазначена протиправна бездіяльності посадових осіб Шевченківського відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо вчасного виявлення технічної помилки у нарахуванні надлишкової суми субсидії встановлена рішенням суду в адміністративній справі № 1.380.2019.004494. ЛМКП «Львівтеплоенерго» залучено в даній адміністративній справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог.

Просить рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

29 січня 2020 року на адресу Львівського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло клопотання за вх. № 2118 , в якому заявник просить проводити розгляд справи з участю представника позивача.

Враховуючи, що оскаржується рішення суду по цивільній справі з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, предмет доказування у справі не вимагає проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, а також з врахуванням епідеміологічної ситуації, що склалася в Україні на даний час, колегія суддів дійшла висновку про те, що в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін слід відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 листопада 2019 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що нарахована ЛМКП «Львівтеплоенерго» заборгованість у розмірі 9087,25 гривень є даними бухгалтерського обліку та внутрішнім документом і не належить до актів у розумінні ст.16 ЦК України, а тому позивачем обрано неправильний спосіб захисту.

З таким висновком суду погодитися не можна із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , є пенсіонером за віком.

16 квітня 2015 року він завернувся до Шевченківського відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (надалі Шевченківський відділ соціального захисту) із заявою про призначення йому субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, в тому числі з централізованого опалення, при цьому надавши декларацію про доходи та витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії.

За результатами розгляду звернення Шевченківським відділом соціального захисту було призначено та виплачено ОСОБА_1 субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01 травня 2015 року до 30 квітня 2016 року.

У подальшому, Шевченківський відділ соціального захисту без звернення ОСОБА_1 та надання ним додаткових документів, у відповідності до п.14 Положення «Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», призначив йому субсидію на відповідні періоди 2017, 2018 та 2019 року.

З листа Шевченківського відділу соціального захисту слідує, що нарахування житлової субсидії на оплату послуг за центральне опалення за 2017 рік здійснено в розмірі: січень - 899,88 грн, лютий - 900,03 грн, березень - 902,26 грн, квітень - 485,68 грн, травень - 26,84 грн, червень - 25,84 грн, липень - 41342,69 грн, серпень - 26,63 грн, вересень - 25,59 грн, жовтень - 234,90 грн, листопад - 572,56 грн, грудень - 571,77 грн; за 2018 рік: січень - 561,17 грн, лютий - 562,94 грн, березень - 564,24 грн, квітень - 42,44 грн, травень - 0,00 грн, червень - 0,00 грн, липень - 0,00 грн, серпень - 0,00 грн, вересень - 0,00 грн, жовтень - 0,00 грн, листопад - 114,09 грн, грудень - 223,20 грн; за 2019 рік: січень - 340,16 грн, лютий - 0,00 грн, березень - 0,00 грн, квітень - 0,00 грн, травень - 41 314,92 грн.

Також встановлено, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» щомісяця впродовж липня 2017 - травня 2019 року, надсилали ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , листи на оплату послуг, в яких повідомляло про необхідність сплати суми в графі «Разом до сплати» «0,00 грн».

В травні 2019 року позивачем отримано повідомлення від ЛМКП «Львівтеплоенерго» на оплату заборгованості послуг станом на червень 2019 року в розмірі 9 405,39 грн.

З листа ЛМКП «Львівтеплоенерго» від 03 липня 2019 року № 08-8816 позивачу повідомлено, що дана заборгованість утворилась внаслідок того, що в липні 2017 року Шевченківським відділом соціального захисту за адресою позивача помилково встановлена субсидія у розмірі 41 395,37 грн, замість 80,45 грн. (субсидія за травень, червень та липень 2017).

Дану помилку Шевченківський відділ соціального захисту виявив у травні 2019, а відповідно надлишкову надану субсидію в розмірі 41 314,92 грн повернуто до державного бюджету.

У той же час, статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

За змістом п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» поживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуг зобов`язаний, зокрема, надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Положення «Про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (далі - Положення), право на отримання адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, а також субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива поширюється на громадян, які проживають у житлових приміщеннях (будинках), в частині оплати ними користування житлом; утримання житла; управління багатоквартирним будинком, комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива.

Згідно із пунктами 3, 4 Положення - призначення субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад.

Субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги, скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами і обсягом визначеного Кабінетом Міністрів України обов`язкового відсотка платежу.

Згідно з п. 14 Положення субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається з місяця звернення за її призначенням до дати закінчення опалювального сезону, але не більше ніж на 12 місяців, і розраховується: на неопалювальний сезон - з 1 травня по 30 вересня; на опалювальний сезон - з 1 жовтня по 30 квітня.

Громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (крім випадків нарахування плати за послугу з централізованого опалення за відсутності засобів обліку теплової енергії з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря відповідно до пунктів 40-48 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 ( 630-2005-п ), коли одержувач субсидії повинен щомісяця сплачувати за централізоване опалення обов`язкову частку платежу). Сума субсидії, яку структурними підрозділами з питань соціального захисту населення було переказано на рахунки підприємств - виробників/виконавців житлово-комунальних послуг для оплати їх вартості в розмірі соціальних нормативів і яка не використана домогосподарством внаслідок економії споживання послуг, зараховується підприємством - виробником/виконавцем як оплата послуг, у тому числі обов`язкової частки платежу домогосподарства, на наступні розрахункові періоди. Підприємство - виробник/виконавець послуги зобов`язане зазначати суму переплати за послугу у платіжних документах одержувачам субсидії.

Згідно з п. 16 Положення після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді.

Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та інформують про прийняте рішення громадян.

У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору.

Особа, що не згодна з рішенням про проведення розрахунку субсидії на наступний період та має додаткові обставини, які безпосередньо впливають на визначення розміру сукупного доходу за попередній період, повідомляє про це структурний підрозділ з питань соціального захисту та подає відповідні підтверджуючі документи для проведення перерахунку субсидії в межах строку призначення.

Як слідує з матеріалів справи, у липні 2017 року Шевченківським відділом соціального захисту за адресою позивача помилково була встановлена субсидія у розмірі 41395,37 грн, замість 80,45 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» надсилало в Шевченківський відділ соціального захисту електронні повідомлення з інформацією щодо отримувачів субсидії, у яких існує заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання більше 2 місяців. В списку таких осіб був і ОСОБА_1 .

Як видно з матеріалів справи, такі повідомлення з інформацією в електронному вигляді надсилались в Шевченківський відділ соціального захисту 22 жовтня 2018 та 15 травня 2019року.

Проте, як встановлено судом, дана технічна помилка була виявлена лише в травні 2019 року.

У відповідності до п.1 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України від 29.12.1997 №39/283/90/5 (далі - Порядок №39/283/90/5), повернення бюджетних асигнувань, надміру перерахованих за призначеними субсидіями, проводиться у випадках:

-виявлення подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями про доходи та майновий стан усіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, приховання заробітку чи іншого доходу, подання фальшивих документів;

-виявлення помилки в розрахунку розміру призначеної субсидії;

-виявлення неправильних відомостей, виданих юридичними особами (довідки про доходи, про склад зареєстрованих осіб, про забезпеченість житловою площею та комунальними послугами) та фізичними особами-підприємцями (довідки про доходи);

-виявлення прихованої інформації про набуття права власності на житло (житлове приміщення) іншою особою, яка не була в ньому зареєстрована на перше число місяця, з якого призначена субсидія.

Отже, механізм повернення надмірно сплачених сум субсидій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, чітко визначеному у вичерпному переліку вищевказаного Положення.

Відповідно до п.3 Порядку №39/283/90/5 в разі виявлення помилки, допущеної працівником органу соціального захисту населення в розрахунку розміру призначеної субсидії орган соціального захисту населення повідомляє отримувача субсидії про розмір недоплачених чи переплачених коштів.

З наведеного слідує, що обов`язок перевірки наданих даних покладено на відповідний структурний підрозділ з питань соціального захисту населення.

Жодної вимоги про повернення нарахованої ОСОБА_1 надлишкової суми субсидії до травня 2019 року на його адресу не надходило, а субсидія продовжувала нараховуватись позивачу.

Згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року у справі №1.380.2019.004494 визнано протиправною бездіяльність Шевченківського відділу соціального захисту щодо контролю за правильністю нарахування та використання бюджетних коштів впродовж липня 2017 року - травня 2019 року, яка полягала у невчасному виявленні технічної помилки, що мало наслідком утворення заборгованості ОСОБА_1 зі сплати комунальних послуг у сумі 9 405,39 грн та позбавлення його права на подальше отримання субсидії.

Також встановлено, що відповідач ЛМКП «Львівтеплоенерго» щомісяця впродовж липня 2017 - травня 2019 року, надсилали ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , листи на оплату послуг, в яких повідомляло про необхідність сплати суми в графі «Разом до сплати» «0,00 грн».

Отже, борг в сумі 9405,39 гривень є не оспоренням правильності нарахування послуг з центрального опалення та даними бухгалтерського обліку, внутрішнім документом, а є боргом, що виник внаслідок протиправної бездіяльності посадових осіб Шевченківського відділу соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради щодо своєчасного виявлення технічної помилки у нарахуванні надлишкової суми субсидії, яка в подальшому потягнула за собою необґрунтоване та незаконне нарахування ЛМКП «Львівтеплоенерго» ОСОБА_1 боргу, що є сумою, яка згідно п.п.1,2 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню, що відповідає висновку, вкладеному у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі №750/2115/17.

Як видно із доводів апеляційної скарги, позивач не заперечував проти повернення суми субсидії в розмірі 41342,69 гривень, як нарахованої внаслідок технічної помилки, однак з урахуванням правової позиції Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії», Пінкова та Пінк проти Чеської республіки , «Гаші проти Хорватії», «Трго проти Хорватії», виправлення такої помилки повинно бути покладено на державу, а не на рахунок особи, якої така посилка стосується.

Відтак нарахування та пред`явлення до сплати ОСОБА_1 боргу в сумі 9405,39 гривень, є неправомірним, протиправним та безпідставним і позбавляє його в майбутньому права субсидії.

Зазначених обставин не врахував суд першої інстанції та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням вищезазначеного апеляційна скарга підлягає до задоволення, рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 листопада 2019 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 01 листопада 2019 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати необґрунтованими та незаконними нарахування ЛМКП «Львівтеплоенерго» ОСОБА_1 заборгованості в сумі 9045 гривень 39 копійок та зобов`язати ЛМКП «Львівтеплоенерго» списати її з особового рахунку позивача.

Стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» 3849 гривень судових витрат в дохід держави.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.