Дата документу 15.01.2020
Справа № 334/512/15-ц
Провадження № 2/334/455/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Баруліної Т.Є.,

при секретарі Сагайдак Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним розпорядження Ленінської районної адміністрації, визнання права спільної власності подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним розпорядження Ленінської районної адміністрації, визнання права спільної власності подружжя.

Ухвалою Ленінського районного суду від 14.05.2018 справу було залишено без розгляду.

21.11.2018 року ухвалою Запорізького Апеляційного суду була скасована ухвала Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2018 року та направлено для продовження розгляду.

Справа була передана для розгляду судді Баруліній Т.Є., ухвалою судді від 04.12.2018 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

26.03.2019 року відбулося перше судове засідання в якому було з`ясовано, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи,однак жодною зі сторін не було заявлено будь-яких клопотань, тому суд перейшов до розгляду справи по суті, було оголошено позовну заяву та заслухано позивача.

28.05.2019 р. позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду подав уточнену позовну заявув якій збільшив позовні вимоги.

15.01.2020 року позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду знову подав уточнену позовну заявув якій збільшив позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач просив прийняти уточнену позовну заяву від 15.01.2020 року, посилаючись, що він виклав позовні вимоги на українській мові та збільшив позовні вимоги щодо визнання часткової власності подружжя.

Представник Запорізької міської ради заперечував проти прийняття заяв щодо уточнених позовних вимог, оскільки позивач ОСОБА_1 пропустив строк для подачі уточненого позову про збільшення позовних вимог, судом розпочато розгляд справи по суті.

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 також заперечував проти прийняття заяв щодо уточнених позовних вимог, оскільки позивач ОСОБА_1 пропустив строк для подачі уточненого позову про збільшення позовних вимог, судом розпочато розгляд справи по суті.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п.2 ч.2ст. 49 ЦПК України позивач в праві збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання, або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 ст.49 ЦПК України визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, виходячи з вимог ст.49 ЦПК України, право на вчинення такої процесуальної дії як збільшення або зменшення позовних вимог, змінення предмету або підстави позову шляхом подання письмової заяви, після розпочатого по суті розгляду справи вважається втраченим.

Згідно до ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Статтею 126 ЦПК України передбачено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що на момент подання уточнених позовних заяв, тобто на 28.05.2019 р. та на 15.01.2020 р., розгляд справи, яка перебувала в провадженні суду з 2015 року, вже розпочато по суті, позивач ОСОБА_1 надав пояснення щодо своїх позовних вимог, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 пропустив процесуальний строк для подачі уточненого позову про збільшення позовних вимог, тому відповідно до вимог ч. 2 ст.126 ЦПК Україниуточнений позов про збільшення позовних вимог від 28.05.2019 р. та від 15.01.2020. необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 43, 49, 120, 126, 286 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Уточнений позов ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 28.05.2019 та від 15.01.2020 - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали буде виготовлений 20.01.2020р.

Суддя: Баруліна Т. Є.