Справа № 536/1797/20
Провадження № 2/536/1019/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2020 Суддя Кременчуцького районного суду Полтавської області Даніліна Ж.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, ?

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Кременчуцького районного суду Полтавської області із вказаним позовом, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на її користь бор за розпискою в сумі 5 000 грн., а також витрати, пов`язані з розглядом даної справи в суді.

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя встановив наступне.

Так, відповідно до змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачка ОСОБА_1 вказала про те, що вона є особою, яка звільнена від сплати судового збору, оскільки являється законним представником недієздатної особи з інвалідністю.

Відповідно до положень частини 4 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

У свою чергу, частина 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, серед інших, також законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

При цьому, процесуальний статус законних представників регламентується статтею 59 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, згідно з положеннями цієї норми права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Системний аналіз вищенаведених норм законодавства, дає підстави вважати, що від сплати судового збору звільняється законний представник недієздатної особи з інвалідністю у випадках звернення до суду з позовом в інтересах цієї недієздатної особи, і сам по собі факт наявності статусу законного представника недієздатної особи не є підставою для звільнення такого законного представника від сплати судового збору при зверненні до суду з метою захисту власних прав та інтересів.

При цьому, як вбачається з матеріалів позову ОСОБА_1 , остання подала позов про захист її власного порушеного права і дані спірні правовідносини не зачіпають інтереси її підопічного, який є недієздатною особою.

З урахуванням викладеного вище, посилання ОСОБА_1 на положення пункту 9 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення від сплати судового збору за подачу до суду даного позову, є необгрунтованими, а отже при подачі даного позову до суду позивачка повинна була сплатити судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до частини 1, частини 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено на 1 січня 2020 року в розмірі 2 102,00 грн.

Отже, розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру про стягнення боргу в сумі 5000,00 грн, яка подана фізичною особою, становить 2 102,00 грн х 0,4 = 840,80 грн.

Вказану суму судового збору необхідно сплатити за такими реквізитами: отримувач: Кременчуцьке УК/Кременчуц р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37965887; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача: UA0016219; код класифікації доходів бюджету: 22030101 та надати оригінал документа про сплату судового збору до суду.

Роз`яснити позивачу ОСОБА_1 , що за правилами частини 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись статтями 175,177,185,352,353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Ж. О. Даніліна