Справа №:2-2623/2011
Провадження №: 6/755/72/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" січня 2020 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Міроненко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Український професійний банк», ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, -

у с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Український професійний банк», ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження, та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Відповідно до поданої заяви, ОСОБА_1 просить суд: «Замінити стягувача у виконавчому листі Дніпровського районного суду м. Києва №2-2623/11 від 17.07.2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Український професійний банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором №551 від 01.11.2006 року у розмірі 8104,12 доларів США. Судовий збір в розмірі 645,57 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн., а саме Публічне акціонерне товариство «Український професійний банк» на його правонаступника ОСОБА_1 ».

Заявник в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, та поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, перевіривши доводи ОСОБА_1 щодо підстав заміни сторони виконавчого провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.1, 2 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Судом встановлено, що на підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 25 грудня 2012 року, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Український Професійний Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 8104,12 дол. США, що за курсом НБУ станом на 25.12.2009 року становить 64557 грн. 42 коп., судовий збір в сумі 645 грн. 57 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього суму 65322 (шістдесят п"ять тисяч триста двадцять дві) грн. 99 коп.. (а. с. 119-122 т. 2)

17.07.2013 року представник ПАТ «Український Професійний Банк`отримав виконавчий лист, що підтверджується відповідною розпискою у довідковому листі до справи (т. 2)

29 травня 2015 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою заяву Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання - задоволено. (а. с. 50-51 т. 3)

Видано дублікат виконавчого листа, згідно рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 жовтня 2011 року у справі № 2-2623/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" заборгованості.

Поновлено Публічному акціонерному товариству "Український Професійний Банк" пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-2623/11, виданого Дніпровським районним судом м. Києва 17 липня 2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Український Професійний Банк" заборгованості за кредитним договором в розмірі 8 104,12 дол. США, що за курсом НБУ станом на 25.12.2009 року становить 64 557,42 грн., судового збору у розмірі 645,57 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ у розмірі 120,00 грн., а всього 65 322,99 грн.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, 09 липня 2019 року між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги за кредитними договорами та договорами поруки №63, відповідно до умов якого, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників та поручителів, зазначених у Додатку №1-1 та Додатку №1-2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників за кредитними договорами, договорами поруки, з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру і Додатку №1-1 та Додатку №1-2 до цього Договору. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Згідно п. 2.2 Договору, Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь - якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів. відповідно до пункту 4.1 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись право вимагати належного виконання Боржником зобов`язань за Основним договором, сплати Боржником грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку №1-2 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказані у Додатку 1-2 до цього Договору. Права кредитора за Основним договором переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основного договору та права нарахування процентів за користування кредитними коштами.

Згідно з реєстру Договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, який є Додатком 1-1 до Договору №63 про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги за кредитними договорами та договорами поруки від 09.07.2019 року, Банк передав, а покупець прийняв право вимоги за Кредитним договором №551 від 01.11.2006 року, укладеного між ПАТ «Український Професійний Банк» та ОСОБА_2 ..

Згідно з Акту прийому - передачі №1 до Договору №63 про відступлення (купівлі - продажу) права вимоги за кредитними договорами та договорами поруки від 09 липня 2019 року, ПАТ «Український Професійний Банк» передало, а ОСОБА_1 прийняв необхідні документи за Кредитним договором №551 від 01.11.2006 року, укладеного між ПАТ «Український Професійний Банк» та ОСОБА_2 ..

Відповідно до статей 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).

Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).

При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Згідно з частиною першою статті 1084 Цивільного кодексу України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

В результаті укладення між Публічним акціонерним товариством «Український Професійний Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про відступлення (купівлі - продажу) прав вимоги за кредитними договорами та договорами поруки №63 відбулася заміна правонаступника кредитодавця (ПАТ „Український Професійний Банк ") на фізичну особу - ОСОБА_1 , який не є юридичною особою.

Уклавши договір відступлення права вимоги за кредитним договором банк отримав фінансування у розмірі 155 200,96 грн. (п. 4 Договору), а ОСОБА_1 , набув право вимоги за кредитним договором №551 від 01.11.2016р. на загальну суму 208 008,59 грн., при цьому відступлення прав вимоги, здійснене між сторонами по 872 позичальникам на загальну суму 16286485,73 грн..

Таким чином, враховуючи положення статей 1077, 1078 Цивільного кодексу України, правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 909/968/16 щодо характерних ознак договору факторингу, суд доходить висновку про те, що договір про відступлення права вимоги від 19.07.2019 року за №63 за своєю правовою природою (незважаючи на його назву як договір про відступлення права вимоги та п.1.2 договору) є договором факторингу, оскільки розмір відступленої первісним кредитором за договором грошової вимоги перевищує ціну її відступлення та така різниця між сумою відступленої грошової вимоги і вартістю її придбання новим кредитором є дисконтом.

Цесія (уступка права вимоги) є одним з обов`язкових елементів відносин факторингу.

Проте, сама по собі назва оспорюваного у даній справі договору не змінює його правової природи.

Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.

У пункті 1 частини першої статті 1 Закону України від 12 липня 2001 року № 2664-III «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.

З наведених норм права вбачається, що фізична особа, у будь-якому статусі, не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ.

Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.

Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Український професійний банк», ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження є необґрунтованою та такою що не підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження, ОСОБА_1 заявив окремо вимогу про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Разом з тим, порядок звернень до суду з заявою про поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання та видачу дублікату виконавчого листа регламентується положеннями ст. 433 та п. 17.4 «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині вимог про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, оскільки правом на звернення до суду з такими вимогами наділений саме стягувач в процедурі виконавчого провадження або виконавець, в той же час, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Український професійний банк», ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»ст. 260, 261, 433, 442 Цивільного процесуального кодексу України, п. 17.4 «Перехідних положень» Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви Акціонерне товариство «Український професійний банк», ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження та поновлення строку для пред`явлення його до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27.01.2020 року.

С у д д я