Провадження № 2/161/3581/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 грудня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2003 та договору дарування від 12.12.1996 належить 35/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Окрім нього за даною адресою зареєстровані відповідачі, які там з 2003 року без поважних причин не проживають та не беруть участі в утриманні квартири.

Вказує, що реєстрація місця проживання відповідачів у вказаному будинку обмежує його права як власника, оскільки він змушений сплачувати за них комунальні платежі.

З врахуванням наведеного, просить суд, визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1 .

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду справи, зокрема шляхом розміщення судового оголошення на сайті судової влади, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів по наявним матеріалах справи.

За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи та надані позивачем докази на підтвердження обгрунтованості заявлених вимог, установив таке.

Суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є власником 35/100 часток житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Наведене підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.11.2003 та копією договору дарування від 12.12.1996.

За відомостями підрозділу УДМС України у Волинській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є зареєстрованими за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Луцького ВП ГУНП у Волинській області №28235/58/04-20 від 03 серпня 2020 року за наслідками проведеної перевірки шляхом опитування сусідів підтвердився той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично не проживають за адресою: АДРЕСА_1 з 2003 року.

В судовому засіданні оглянута спадкова справа № 247/03 заведена після смерті ОСОБА_4 , 14.04.2003 Першою Луцькою державною нотаріальною конторою Волинської області з якої вбачається, що відповідач ОСОБА_3 звертався до приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Т.О. з заявою про прийняття спадщини після смерті свого діда ОСОБА_4 в частці, що належала його синові тобто батькові відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідач ОСОБА_2 є матір`ю відповідача ОСОБА_3 .

За змістом статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною першою статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із частиною третьою статті 319 Цивільного кодексу України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч.1 ст.1267 ЦК України).

Статтею 1268 ЦК України визначено, що Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживали зі спадкодавцем.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ст.1296 ЦК України).

Отже, як слідує із змісту ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину.

Сам по собі факт не проживання спадкоємця ОСОБА_3 у спірному будинковолодіння не є підставою для визнання його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Крім того, як слідує зі змісту ст. 383 ЦК України власник житлового приміщення вправі вселити і членів своєї сім`ї.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю співвласника спірного житлового приміщення.

Як пояснив у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , він не був і не є членом сім`ї відповідачів.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_3 хоч і не отримав свідоцтво про право власності на спадщину, але прийняв її фактично став співвласником будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 та вправі вселити у це житло членів своєї сім`ї.

З врахуванням вищенаведених норм закону та, аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в позові слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 5, ч.3 ст. 12, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст. 321, 383, 391, 1266, 1267, 1268, 1296 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІПН невідомо, адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІПН невідомо, адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта