Справа № 703/4695/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судового засідання Бондаренко А.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якому просить суд визначити розмір частки у спільній сумісній власності.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло виданого радіоприладним заводом «Оризон» 8 квітня 1996 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Однак ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вище вказану квартиру.

Позивач, з метою оформлення права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 , звернулась до державного нотаріуса дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що у свідоцтві про право власності на житло не було визначено розмір часток співвласників даної квартири.

Оскільки оформити право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 він поза судовим шляхом не має змоги, тому змушений звернутись до суду із даним позовом.

В підготовче судове засідання позивач не з`явився.

До суду надійшла заява від представника позивача, адвоката Холодняка В.М. надійшла заява, в якій він просить проводити розгляду справи у його відсутність та задовільнити позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явились, але надали до суду заяви в яких вказали, що проти позову не заперечують та просять справу розглянути у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд справи відбувався у відсутність учасників справи то фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом не здійснювався.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію сторін, викладену письмово, приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого радіоприладним заводом «Оризон» 8 квітня 1996 року співвласниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.10).

Один із співвласників квартири ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11 грудня 2018 року (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Як вбачається із довідки КП ЧООБТІ» № 236 о від 4 березня 2019 року квартира АДРЕСА_1 станом на 1 січня 2013 року зареєстрована за ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.11). Частка всих співвласників вказана як 1/1. Вказана довідка підтверджує твердження позивача про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з невизначеними частками кожного із співвласників даної квартири.

З метою оформлення права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_4 позивач звернувся до державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Фролової А.О. з заявою про прийняття спадщини.

Крім того з заявами про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 звернулись ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Проте, нотаріус відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартира АДРЕСА_1 , оскільки не визначено, яка саме частка квартири належить померлій ОСОБА_4 .

На підставі цього нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 листопада 2019 року (а.с.12).

Тому, ОСОБА_1 заявив позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення розміру частки у спільній сумісній власності померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в розмірі 1/4.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ст. 357 ч. 2 ЦК України, розмір часток у праві спільної часткової власності визначається за домовленістю сторін, або встановлюється законом.

З огляду на наведені вище обставини та вказані норми закону, суд приходить до висновку, що спір полягає у визначенні частки спадкодавця у праві власності на квартиру, що дозволить позивачу прийняти спадщину.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" роз`яснив, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Зі змісту ч. 2 ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Ч. 1 ст. 357 ЦК України, передбачено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Свідоцтвом про право власності на житло від 8 квітня 1996 року частки сторін та спадкодавиці у праві власності на квартиру не визначені, заявлена позивачем частка спадкодавця у праві власності на квартиру відповідає приписам ст. 357 ЦК України, відповідачі розмір цієї частки не оспорили.

Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.

За приписами статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі частини 1 статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобов`язання встановлено законодавством у зв`язку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Позивач виконав вимоги ст. 1297 ЦК України та звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, але перешкодою до оформлення спадкових прав став той факт, що померлій належала квартира без визначення частки у ній.

Згідно статтей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що обставини, якими обґрунтовані заявлені вимоги, мали місце, позовні вимоги в частині визначення частки у спадковому майні є доведеними.

Тому, суд, знаходить за можливе визначити, що частка ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила - 1/4.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось, заходи забезпечення позову судом не вживались.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст. 12, 81, 89, 206, 264, 265, 354 ЦПК України, ст. 16, 328, 357, 1216, 1217, 1218, 1279 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру часток у спільній сумісній власності задоволити повністю.

Визначити, що частка ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/4.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення (з дня складання повного тексту).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: В. О. Прилуцький