Справа № 2-539/2010
Провадження №2-п/367/22/2020
20 січня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі головуючої судді Оладько С.І
за участі секретаря Герус Н
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ірпені цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,3-я особа виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав та стягнення пені за несплату аліментів
Позивач звернулась до суду із позовом,відповідно до якого зазначила,що 17 жовтня 2008 року вона уклала шлюб з громадянином ОСОБА_2 .
Від шлюбу мають малолітню дочку- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Шлюб було розірвано заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12.08.2016 року.
Після розірвання шлюбу вони почали проживати за різними адресами.
На даний час вона та дочка проживають разом у власному житлі розташованого за адресою; АДРЕСА_1 . З 2016 року відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про моральний та фізичний стан дочки, не займається її вихованням та утриманням, не цікавиться її здоров`ям, фінансово її не підтримує.
Після припинення стосунків відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утриманню дочки, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо її виховання.
Дочка проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні та вихованні.
Згідно заочного рішення Ірпінського міського суду Київської області від 04.09.2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 05.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Позивач просить позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_2 відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стягнути із відповідача на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів у розмірі 4637грн45 коп.
Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився,про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином відповідно до вимог ст.. 128,130 ЦПК України,заяву про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності до суду не подав,також не подав відзив на позовну заяву,у зв`язку з чим суд відповідно до ст.. 280 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача за наявними у справі доказами.
Представник 3-ї особа у судове засідання не з`явився,до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності,позов підтримують та просять його задовольнити.
Суд,заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.
Відповідно до ч 1 ст. 4 ЦПК України «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.»
Відповідно до ст.. 5 ЦПК України «Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
2. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.»
Відповідно до ч 2,3 ст. 12 ЦПК України «Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
3. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
Відповідно до ч 1 ст. 13 ЦПК України «Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.»
Відповідно до ч 1 ст. 81 ЦПК України « Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.»
У судовому засіданні встановлено,що 17 жовтня 2008 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб.
Від шлюбу мають малолітню дочку- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).
Шлюб було розірвано заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12.08.2016 року (а.с.13).
Також,у судовому засіданні встановлено,що позивач із дитиною проживає в АДРЕСА_1 .Відповідач згідно позовної заяви проживає у м.Донецьку.
Крім того,у судовому засіданні встановлено,що відповідач ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини.
Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.09.2018 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 05.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно довідки (а.с.18) малолітня ОСОБА_3 з січня 2019р відвідує гурток художньої гімнастики,батько жодного разу не привів та не забрав дитину з гуртка.
Згідно характеристики учениці 1-ж класу Ірпінської ЗОШ №17,ОСОБА_3 навчається у зазначеній школі,мати дитини приділяє належну увагу вихованню дитини,батька дитини жодного разу не бачили та на зборах він присутній не був (а.с.19).
Згідно ст.ст. 150,180 Сімейного кодексу України батьки повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного із батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці, виховання дитини повинно спрямовуватись на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, підготовку дитини до свідомого життя в суспільстві.
Відповідно до ст.. 164 СК України « Мати,батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав,якщо він,вона ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини,жорстоко поводяться із дитиною ".
Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № З «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
ВССУ зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
У судовому засіданні встановлено,що відповідач самоусунувся від виконання покладених на нього батьківських обов`язків,не займається вихованням та утриманням дитини, не цікавиться долею дитини.
Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради,який затверджений рішенням виконкому Ірпінської міської ради №163/5 від 16.10.2019р ,орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку із віковими особливостями неповнолітньої ОСОБА_3 ,якій на час розгляду справи виповнилось повних 7 років,думку дитини щодо даної позовної заяви суд не з`ясовував.
Враховуючи викладені обставини,враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 позбавити батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач також просить стягнути із відповідача пеню за тнесвоєчасну сплату аліментів.Дані вимоги підлягають до задоволення.
У судовому засіданні встановлено,що заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 04.09.2018 року стягувато з ОСОБА_2 на користь позивача аліменти на утримання дочки у твердій грошовій сумі 3000 гривень щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 05.06.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .(а.с.14-18)
Відповідно до ст.. 196 СК України «У разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до п 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства,про стягнення аліментів» ст.. 196 СК України передбачено що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки(пені)настає лише за наявності вини цієї особи».
Позивач подала до суду розрахунок пені за період з 01.05.2018р по 30.04.2019р (а.с.6) та просить стягнути із відповідача 4637грн 45 коп.Суд задовольняє дані позовні вимоги та в межах заявлених позовних вимог стягує із відповідача на користь позивача 4637грн 45 коп.
Також,суд стягує із відповідача на користь держави судовий збір у суммі 1536,80 грн.
На підставі ст.. 164-167,170,180,182 СК України,керуючись ст. 4,10,76,259,264-265,268 , 273 ,365 ЦПК України, суд
Позовну заяву задовольнити .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 позбавити батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (іден код НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів у суммі 4637грн 45 коп.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 1536,80 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня оголошення даного рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення,якщо його не скасовано,набирає законної сили після повернення апеляційної скарги ,відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду буде виготовлено не пізніше 10 днів з дня проголошення даного рішення.

Суддя: С.І. Оладько