Провадження №2/523/1538/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"14" квітня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді- Кисельова В.К.

при секретарі - Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного реєстратора комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни, Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконними рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась з позовом до ОСОБА_2 , Державного реєстратора комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни, Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконними рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так позивачка ОСОБА_5 та її брат ОСОБА_3 , є співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на зазначене домоволодіння належить сторонам на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Зазначений будинок будувався бабусею та дідусем позивачки на підставі договору про безстрокове користування земельною ділянкою від 15.07.1958р. та перейшов до в порядку спадкування.

В подальшому позивачка зробила прибудову до зазначеного домоволодіння.

В жовтні 2019 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 випадково дізналися, що стороння особа - ОСОБА_2 , використовуючи підроблені документи зареєструвала право власності на їх домоволодіння з присвоєнням будівлям окремих адрес НОМЕР_3 та НОМЕР_4 які розташовані на тій самій ділянці, що й будинок позивачки.

Позивачка також стверджує, що фактично не існує трьох домоволодінь, розташованих за різними адресами, а є одне домоволодіння, розташоване на земельній ділянці, яка виділялася для будівництва ще в 1958 році її дідусю.

Реєстрація права власності проведена на підставі рішення № 48654690 від 12.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (запис про право власності №33199775 від 09.09.2019) та на підставі рішення № 48654313 від 12.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (запис про право власності №33199390 від 99.09.2019).

Як підставу виникнення права власності за ОСОБА_2 зазначено технічні паспорти від 05.09.2019 та довідки від 05.09.2019, видані ТОВ "ПРОМ-СТРОЙ лтд", які не можуть бути підставою для виникнення права власності та його реєстрації.

Відповідно до ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення та ін.

Згідно ст. 18 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і по даним/отриманим документам.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 зазначеного Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно ст.37 вказаного Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Позивачка стверджує, що у відповідача ОСОБА_2 не існує жодної правової підстави набуття права власності на наше домоволодіння.

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

1)укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2)свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3)свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4)виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5)свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6)свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7)рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8)державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9)рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10)ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11)заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12)рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13)рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14)інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

2.Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі:

1)рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили;

2)рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно;

3)визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна;

4)рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;

5)договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката;

6)закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном;

7)інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Однак у відповідача ОСОБА_2 не існує жодної правової підстави набуття права власності на наше домоволодіння.

У порушення ст.ст.10,18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 40 Порядку для проведення державної реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України №1127 від 25.12.2012р. державний реєстратор не перевірив наявність всіх документів для проведення державної реєстрації права власності на житлові будинки, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 , у зв`язку з чим рішення № 48654690 від 12.09.2019 та рішення № 48654313 від 12.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності - є незаконними та підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, позивачка просить:

1.Визнати незаконним рішення № 48654690 від 12.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

2.Скасувати запис № 33199775 від 09.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

3.Визнати незаконним рішення № 48654313 від 12.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

4.Скасувати запис №33199390 від 09.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою:

АДРЕСА_3 .Стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору.

В судове засідання представник позивача та третьої особи подали клопотання, згідно якого просила справу розглянути у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не подавали.

За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що, позивачка ОСОБА_5 та її брат ОСОБА_3 , є співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.2018р. (а.с. 34)

Вищевказаний будинок має загальну площу 73,8 кв.м., житлову площу 54,2 кв.м., складається з житлового будинку літ. «А», надвірних господарчих споруд літ. «Б» - сарай, І- мостіння, №4-5 огорожа.

Згідно технічного паспорту на наданих документів, на зазначені ділянці також споруджена добудова, яка не прийнята в експлуатацію.

Право власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_3 зареєстровано у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. (а.с. 35)

В жовтні 2019 року ОСОБА_5 та ОСОБА_3 випадково дізналися, що стороння особа - ОСОБА_2 , зареєструвала право власності на їх домоволодіння з присвоєнням будівлям окремих адрес НОМЕР_3 та НОМЕР_4 які розташовані на тій самій ділянці, що й будинок позивачки.

Позивачка також стверджує, що фактично не існує трьох домоволодінь, розташованих за різними адресами, а є одне домоволодіння, розташоване на земельній ділянці, яка виділялася для будівництва ще в 1958 році її дідусю.

Так, дійсно згідно технічно паспорту на домоволодіння АДРЕСА_5 наявне лише один будинок, загальна площа якого збільшена до 280,2 кв.м., що розташовані на площі 557 кв.м..

З матеріалів справи вбачається, що реєстрація права власності проведена на підставі рішення № 48654690 від 12.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (запис про право власності №33199775 від 09.09.2019) та на підставі рішення № 48654313 від 12.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (запис про право власності №33199390 від 99.09.2019).

Як підставу виникнення права власності за ОСОБА_2 зазначено технічні паспорти від 05.09.2019 та довідки від 05.09.2019, видані ТОВ "ПРОМ-СТРОЙ лтд", які не можуть бути підставою для виникнення права власності та його реєстрації.

Відповідно до ч. З ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення та ін.

Згідно ст. 18 вказаного Закону державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і по даним/отриманим документам.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 зазначеного Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно ст.37 вказаного Закону рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІУ визначено, що державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі:

1)укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2)свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3)свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4)виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5)свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6)свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7)рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8)державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9)рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10)ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11)заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12)рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13)рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну;

14)інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

2. Державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі:

1)рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили;

2)рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно;

3)визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна;

4)рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду;

5)договору, укладеного в порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дубліката;

6)закону, яким встановлено заборону користування та/або розпорядження нерухомим майном;

7)інших актів органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Відповідачка ОСОБА_2 не надала суду документів, які підтверджують її право користування земельною ділянкою, а також первісних документів, які підтверджують, що вона має право на забудову, або на реконструкцію належного їй на праві власності домоволодіння.

Суд вважає, що у порушення ст.ст.10,18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 40 Порядку для проведення державної реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінет Міністрів України №1127 від 25.12.2012р. державний реєстратор не перевірив наявність всіх документів для проведення державної реєстрації права власності на житлові будинки, розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_2 , у зв`язку з чим рішення № 48654690 від 12.09.2019 та рішення № 48654313 від 12.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності - є неправомірними та підлягають скасуванню.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити та:

1.Визнати незаконним рішення № 48654690 від 12.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

2.Скасувати запис № 33199775 від 09.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

3.Визнати незаконним рішення № 48654313 від 12.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

4.Скасувати запис №33199390 від 09.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на житловий будинок, розташований за адресою:

АДРЕСА_3 на користь позивача суму сплаченого судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. .ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного реєстратора комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни, Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг», третя особа: ОСОБА_3 про визнання незаконними рішення державного реєстратора, скасування запису про реєстрацію права власності - задовольнити.

2. Визнати неправомірним рішення № 48654690 від 12.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Скасувати запис № 33199775 від 09.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Визнати неправомірним рішення № 48654313 від 12.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

5. Скасувати запис №33199390 від 09.09.2019 державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Мельник Тетяни Іванівни про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

6 . Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 (РНОКПП № НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 3073 гривні 60 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.К. Кисельов

Повний текст складено та підписано 21.04.2020