Справа № 715/477/20
Провадження № 2/715/225/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Глибоцький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області про стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах, посилаючись на те, що він та відповідачка перебували у шлюбі з 14 січня 2006 року по 29 червня 2016 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з ним та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом бабусею, мамою відповідачки ОСОБА_4 .

Зазначає, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.04.2007 року із нього на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання дітей в розмірі по 200 гривень на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Посилається на те, що відповідачка не зверталася до органів ДВС з виконавчим листом про стягнення аліментів з нього, оскільки між ними існувала усна домовленість, про утримання дітей.

Вказує на те, що відповідачка у 2020 році подала виконавчий лист до виконання, у зв`язку із чим у йому було нараховано заборгованість по сплаті аліментів за період з 01.01.2009 року по січень 2020 року в сумі 53 200 гривень.

Окрім того, посилається на те, що на його утриманні перебуває син ОСОБА_5 , на утримання дитини потрібно кошти, він не має можливості утримувати його самий.

Зважаючи на викладене просить ухвалити рішення, яким звільнити його ОСОБА_1 від сплати заборгованості на користь ОСОБА_4 за період 01.01.2009 року - 01.01.2020 рік включно, які стягнуті згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04.04.2007 року та припинити стягнення аліментів на сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнуті вказаним рішенням.

Також просить суд стягнути із відповідачки ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки її заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Представника відповідачки ОСОБА_3 подала до суду відзив на позовну заяву, просила суд відмовити у задоволенні позову в частині звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментах на утримання дітей та припинення стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5 , посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, зокрема, посилалася на те, що діти перебувають на утриманні саме ОСОБА_4 , а позивач не надає жодної допомоги, щодо їх утримання. При цьому вказувала на те, що проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_5

01 червня 2020 року представник відповідачки ОСОБА_3 подала до суду зустрічний позов, в якому зазначила, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в сумі 200 грн. на кожну дитину щомісячно, враховуючи факт того, що на даний час дана сума менша за мінімальний розмір аліментів на одну дитину, просить суд прийняти рішення, яким змінній розмір аліментів та спосіб їх стягнення, які стягуються із ОСОБА_1 на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2007 року на користь ОСОБА_4 , на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 200 грн, на кожну дитину щомісяця та стягувані з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердили обставини викладені в позовній заяві, просили суд її задовольнити в повному обсязі. Крім того, просили суд відмовити у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на те, що він поданий неуповноваженою особою та є безпідставним.

Відповідачка ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні первісного позову, посилаючись на його необґрунтованість, безпідставність. Позовні вимоги викладені в зустрічному позові підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник третьої особи Глибоцького районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, жодних клопотань до суду не направляв.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.01.2006 року по 29.06.2016 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час перебування у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народились двоє дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження, які містяться в матеріалах справи (а.с. 5, 6).

Діти зареєстровані в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, за місцем реєстрації батька ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №219 від 03 лютого 2020 року.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2007 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05.12.2006 року і до повноліття дітей.

Згідно довідки Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №221 від 03 лютого 2020 року, згідно якої, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 та знаходиться на утриманні батька ОСОБА_1 з 2008 року.

Чагорською ЗОШ І-ІІІ ступенів надано характеристику на ОСОБА_5 , з якої вбачається, що ОСОБА_5 проживає та виховується батьком ОСОБА_1 .

Також в судовому засіданні встановлено, що донька ОСОБА_6 перебуває на утриманні ОСОБА_4 та проживає у її матері (бабусі ОСОБА_6 ) ОСОБА_8 .

Отже, встановлено, що відповідачка ОСОБА_4 виїхала за кордон, коли дітям були більше двох років, тому за домовленістю між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 вони розділили дітей, після чого син ОСОБА_5 переїхав проживати до батька в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, а донька ОСОБА_6 залишилась проживати в м. Чернівці з бабусею - матір`ю відповідачки - ОСОБА_8 . Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 . Доказів, які б спростували дані обставини відповідачем ОСОБА_4 надано не було.

Слід зазначити, що посилання відповідача на те, що із позивачем та відповідачем і дітьми проживали в АДРЕСА_2 до квітня 2010 року, не підтверджено належними та допустимими доказами. Зокрема, відповідачем надано довідки про те, що діти відвідували дитячу дошкільну установу № 40 в м. Чернівці до 2010 року та перебували на обліку у педіатра в Чагорській амбулаторії з 2010 року не є належним доказом, проживання дитини ОСОБА_5 в м. Чернівці.

Також слід зазначити, що точної дати виїзду відповідачки ОСОБА_4 за межі України під час розгляду справи не вдалося встановити, оскільки належних та допустимих доказів суду не було надано.

Таким чином, судом в становлено, що ОСОБА_5 проживає з позивачем ОСОБА_1 з 2008 року та перебуває на його утриманні. На даний час навчається у 7-А класі Чагорської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Донька ОСОБА_6 проживає з бабусею ОСОБА_8 . Відповідачка перебуває за кордоном та надає матеріальну допомогу на утримання обох дітей.

ОСОБА_4 , від імені якої діяла її мати - ОСОБА_8 , пред`явила виконавчий лист від 04.04.2007 року про стягнення аліментів, до Глибоцького РВ ДВС. 05.02.2020 року.

Позивачу було видано довідку-розрахунок за період з січня 2009 року до січня 2020 роки включно. Згідно вказаного розрахунку ОСОБА_1 нараховані аліменти на двох дітей за вказаний період у розмірі 53200 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком ВП №58033185.

Вирішуючи позовні вимоги про звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментам та припинення стягнення аліментів на сина ОСОБА_5 , суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.3 ст. 21 ЗУ «Про виконавче провадження» (який був чинний в момент видачі виконавчого листа 04 квітня 2007 року) рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Відповідно до ч.1 ст.194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.

Як вбачається з рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці справа №2-182/2007р. від 04 квітня 2007 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05.12.2006 року і до повноліття дітей.

На підставі цього рішення, Першотравневим районним судом м. Чернівці 04 квітня 2007 року видано виконавчий лист №2-340/2007р.

Згідно довідки-розрахунку ВП №58033185 про розмір заборгованості по виплаті аліментів, який був виданий на підставі виконавчого листа №2-340/2007, у ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті аліментів перед ОСОБА_4 з січня 2009 року по січень 2020 року в сумі 53 200 грн.

Згідно ч.2 ст.197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Верховний Суд у постановах від 18 січня 2018 року но справі № 706/136/16-и, від 25 червня 2018 року у справі № 753/23672/16-п та від 27 лютого 2019 року у справі № 307/1186/17 дійшов висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення.

Враховуючи те, що син ОСОБА_5 проживає з батьком з 2008 року та знаходиться на його утриманні, а дочка ОСОБА_6 проживає із матір`ю та знаходиться на її утриманні, суд приходить до висновку, що відповідача ОСОБА_1 слід звільнити від сплати заборгованості за аліментами, нарахованої на утримання сина ОСОБА_5 , згідно рішення Першотравневого суду м. Чернівці від 04.04.2007 року та припинити стягнення аліментів на утримання останнього із ОСОБА_1 на підставі вказаного рішення суду.

Суд відхиляє посилання позивача ОСОБА_1 та його представника, як на підставу звільнення від заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини ОСОБА_6 , що вони із відповідачкою домовилися що він буде утримувати сина а вона дочку, оскільки утримання дітей є обов`язком кожного з батьків.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 липня 2020 року становить 2318 гривень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, в тому числі те, що дитина перебуває на « ОСОБА_12 » обліку в Чагорській АЗПСМ, перебуває на утримані батька, з відповідачки ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_5 слід стягнути розмір аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На думку суду зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вже зазначалося судом, під час розгляду справи в становлено, що ОСОБА_6 перебуває на утриманні ОСОБА_4 , ОСОБА_1 матеріальної допомоги не надає, окрім того на його утриманні перебуває ОСОБА_5 .

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2007 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн, щомісячно на кожну дитину, починаючи з 05.12.2006 року і до повноліття дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 липня 2020 року становить 2318 гривень.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати, стану здоров`я дитини та матеріального становища платника аліментів, який зобов`язаний надавати утримання своїй дитині, необхідно змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання дитини ОСОБА_6 з твердої грошової суми на частку від доходу батька в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі наведеного та керуючись 2, 4, 5, 10, 49, 81, 89, 110, 141, 206, 352, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог Глибоцький районний відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Чернівецькій області про стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості по аліментах задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 від сплати заборгованості по аліментах, які стягнуті згідно рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2006 року на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 01 січня 2009 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з 21 лютого 2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 на користь держави суму судового збору у розмірі 840,80 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 420,40 гривень у відшкодування судових витрат.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення задовольнити.

Змінити розмір аліментів та спосіб їх стягнення, визначений за рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2006 року.

Стягувати з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з часу набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 840,80 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя