Справа № 265/4490/19
Провадження № 2-о/265/7/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

присяжних Пріщепа А.О., Синякової Г.М.,

за участю секретаря судового засідання - Муратової Д.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за заявою ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кашуба Наталя Олександрівна, про визнання фізичної особи, місце перебування якої невідомо, безвісно відсутньою,-

заінтересована особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану, -

В С Т А Н О В И В :

11 липня 2019 року заявник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кашуба Наталя Олександрівна, звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із заявою про визнання фізичної особи, місце перебування якої невідомо, безвісно відсутньою, заінтересована особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану.

Ухвалою від 16 липня 2019 року провадження у справі було відкрито та призначено судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання, призначене на 12 грудня 2019 року, заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи, не з`явились за невідомих суду причин. Заяви про слухання справи за їх відсутності або перенесення слухання справи до суду не надходило, у зв`язку з чим судове засідання відкладено для повторного виклику заявника та її представника.

Однак, у судовий розгляд справи, що був призначений на 03 лютого 2020 року о 10-30 год. заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленими про день та час слухання справи повторно не з`явились за невідомих суду причин.

Судом вживались заходи щодо з`ясування інформації стосовно подання заявником чи її представником станом на 10-30 годину 03 лютого 2020р. будь - яких підтверджуючих документів про поважність неявки до суду. Заяви та клопотання ані від заявника, ані від її представника до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області не надходили.

Представник заінтересованої особи - Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану, до суду не з`явився, від нього надходили заяви про слухання справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ч. 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 належним чином були повідомлені судом про місце і час розгляду справи, які були призначені на 12 грудня 2019 року, 03 лютого 2020 року. Однак, до суду ані заявниця, ані її представник не прибули. Заяви про розгляд даної цивільної справи без їх участі також не надходило. В зв`язку з неявкою заявника та її представника в судове засідання та відсутністю даних про причини їх неявки, судом 12 грудня 2019 року відкладалось слухання справи, що свідчить про недобросовісне виконання сторонами своїх прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місце знаходження під час провадження справи.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і спів ставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

На момент розгляду справи заявником ОСОБА_1 або її представником ОСОБА_2 не було надано жодних відомостей щодо зміни місця проживання, неможливості прибути до судового засідання.

Норми ст.223 ЦПК України передбачають обов`язок суду залишити позовну заяву без розгляду у разі повторної неявки позивача, який належним чином повідомлений про місце і час судового розгляду, в судове засідання і, якщо від нього не надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Посилання на врахування судом поважності причин повторної неявки позивача в судове засідання положення ст.223 ЦПК України не містять.

Будь-яких заяв про розгляд справи у відсутність позивача на адресу суду не надходило.

В постанові від 22 травня 2019 року Верховний суд (справа № 310/12817/13, провадження № 61-36375св18) вказав, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причини повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причини повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причини неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь у судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь- якій стадії розгляду справи.

Зважаючи на викладене, суд в зв`язку з повторною неявкою заявника в судове засідання і відсутністю заяви про розгляд справи за його відсутності вважає за необхідне на підставі ст.ст. 223, 257 ЦПК України залишити заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кашуба Наталя Олександрівна, про визнання фізичної особи, місце перебування якої невідомо, безвісно відсутньою, заінтересована особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану, без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 223, 257 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Кашуба Наталя Олександрівна, про визнання фізичної особи, місце перебування якої невідомо, безвісно відсутньою, заінтересована особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану- залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя протягом п`ятнацяти днів з дня складення рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: І.Г. Мельник

Присяжні: А.О. Пріщепа

Г.М. Синякова