Провадження № 2/161/850/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі :

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Ярмолюк В.С.

за участю:

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

27.11.2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що вона з 24.12.2002 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2012 року. За час шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина донька ОСОБА_3 . На даний час дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Незважаючи на її неодноразові звернення до ОСОБА_1 щодо надання матеріальної допомоги на утримання доньки. Відповідач приховує дійсний розмір своїх доходів та як відомо їй, останній працює не офіційно. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 01.09.2018 року навчається у Ковельському промислово-економічному коледжі ЛНТУ де отримує стипендію, розмір якої за період з вересня 2018 року по жовтень 2019 року склав 3920 грн. Враховуючи викладене, просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

До початку судового засідання від позивачки та її представника на адресу суду надійшли заяви, у яких вони просять розгляд справи про водити без їх участі, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с. 21, 30).

В судовому засіданні відповідач суду пояснив, що неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із своєю старшою сестрою в с. Мощена Ковельського району. Зазначив, що він надає матеріальну допомогу на утримання своєї доньки ОСОБА_5 в розмірі 800 грн. щомісяця. Крім того, він сплачує 350 грн. на свого повнолітнього непрацездатного сина. Також вказав, що він перебуває на обліку у лікаря-кардіолога, в зв`язку із наявністю у нього ішемічної хвороби серця. Наданий час він не працює через досягнення пенсійного віку, однак пенсію він не отримує, оскільки не має страхового стажу. Розмір його заробітної плати складає близько 4500 грн. на місяць, а тому він погоджується сплачувати на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.12.2002 року, який було розірвано рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2012 року. Зазначене сторонами не оспорюється.

За час шлюбу у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дитина донька ОСОБА_3 . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 05.10.2012 року Відділом ДРАЦС по Ковельському районі реєстраційної служби Ковельського МУЮ Волинської області (а.с. 11).

Судом також встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом зі своєю матір`ю позивачкою ОСОБА_2 .

Доказів іншого суду надано не було

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено судом, сторони не можуть дійти згоди щодо утримання їх неповнолітнього сина, тобто між ними існує спір з цього питання.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно абз. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є здоровим, на обліку у лікарів не перебуває.

Жодних доказів наявності ішемічної хвороби серця, а відтак і перебування на обліку в лікаря-кардіолога, відповідачем надано не було.

Відповідач ОСОБА_1 офіційно не працює, є особою пенсійного віку, проте пенсію не отримує. Як слідує із пояснень, наданих відповідачем в судовому засіданні, розмір його середньомісячного заробітку становить приблизно 1500 грн. на місяць.

Пороте, жодних доказів на підтвердження своїх доході відповідачем суду не надано.

Судом також встановлено, що з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягуються аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2014 року. Зазначене підтверджується рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.09.2014 року (а.с. 34).

Неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 здорова, на обліку в лікарів не перебуває.

Як вбачається з довідки Ковельського промислово-економічного коледжу ЛНТУ № 725 від 25.10.2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається на другому курсі коледжу за державним замовленням. Період навчання в коледжі з 01.09.2018 року по 30.01.2022 року (а.с. 10).

Із довідки про доходи № 761, виданої Ковельським промислово-економічним коледжем ЛНТУ від 21.11.2019 року, слідує, що ОСОБА_3 за період навчання у коледжі з вересня 2018 року по жовтень 2019 року отримала стипендію в загальному розмірі 3920 грн., а саме: у вересні, жовтні, листопаді та грудні 2018 року по 980 грн. щомісячно (а.с. 12-13).

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, реальну спроможність відповідача сплачувати аліменти на її утримання.

Частиною 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2019 рік» прожитковий мінімум для дитини відповідного віку встановлено: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2019 року - 2118 гривень, з 1 грудня 2019 року - 2218 гривень.

Статтею 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2020 рік» також визначено прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який для дітей віком від 6 до 18 років встановлений в наступних розмірах: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд вважає, що стороною позивача не надано належних та допустимих доказів того, що відповідач здатний сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі.

Одночасно з цим, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів того, що його матеріальне становище дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання дитини лише у зазначеному ним розмірі 1000 грн. на місяць.

Суд не приймає до уваги надану відповідачем довідку-характеристику № 26143, видану Волинським обласним БТІ від 08.06.2001 року, оскільки така жодним чином не свідчить про матеріальне становище відповідача.

Таким чином, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд, виходячи із засад розумності, справедливості та виваженості приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З даною позовною заявою позивач ОСОБА_2 звернулася 27.11.2019 року (а.с. 1), отже саме з зазначеної дати аліменти мають стягуватися з відповідача на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити дане рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», тому з відповідача слід також стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

На підставі ст. ст. 180, 181, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 258, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1200 (тисяча двісті) грн. щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 27 листопада 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду всіма учасниками справи. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення у повному обсязі складено 31 січня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська