Справа № 132/4609/19
Провадження № 2/132/138/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2020 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Калинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивований тим, що згідно дубліката виконавчого листа, виданого на підставі ухвали №208/5204/12 від 04.06.2018 року, з нього на підставі рішення суду від 27.12.2012 року по справі №208/5204/12 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 10.12.2012 року, до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, судовим наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 10.05.2018 року (справа №132/1598/18) з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, тобто з 08 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Призначену суму аліментів за вищезазначеними рішеннями суду не має можливості сплачувати, оскільки розмір аліментів в сукупності перевищує 50 відсотків його доходів, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Крім того, змінився його сімейний стан. За вказаних підстав позивач звернувся в суд з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явилася, проте в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Так, згідно дубліката виконавчого листа, виданого на підставі ухвали №208/5204/12 від 04.06.2018 року, з позивача на підставі рішення суду від 27.12.2012 року по справі №208/5204/12 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 10.12.2012 року, до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, судовим наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 10.05.2018 року (справа №132/1598/18) з позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, тобто з 08 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.180 СК України обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 та ч.5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 ст.83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач - разом з поданням відзиву.

Суд вважає доведеним той факт, що на даний час погіршився матеріальний стан позивача та змінився сімейний стан, і він не має можливості сплачувати аліменти на утримання кожного з дітей в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу).

Відтак, суд вважає, що позов про зменшення розміру аліментів підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено судом за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України).

Відповідно до положень ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно з п.17 цієї ж Постанови зміни законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

В постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 р. в справі №6-143цс13 висловлено правову позицію : «З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»)».

Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька та зміна сімейного стану може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу цих правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів слід з`ясовувати, чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Особа, яка сплачує аліменти платник аліментів вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч.2 ст.182 СК України).

Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що під час подачі відповідачем заяви про видачу судового наказу остання не повідомила про те, що з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу на утримання старшої дитини. Крім того, змінився також сімейний стан позивача.

Таким чином, суд вважає доведеною суттєву зміну матеріального та сімейного стану платника аліментів (позивача) в порівнянні з його матеріальним становищем та сімейним станом на момент ухвалення судових рішень, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 СК України.

Позивач не наполягав на стягненні судових витрат з відповідача.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 181, 183, 192 СК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 200, 206, 247, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Зменшити розмір аліментів визначений рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 27.12.2012 року на підставі якого було видано виконавчий лист 19.06.2018 року по справі №208/5204/12 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Черепашинці, Калинівського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 10.12.2012 року, до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 10.05.2018 року (справа 132/1598/18) про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки села Дяківці, Літинського району, Вінницької області, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення заяви, тобто з 08 травня 2018 року до досягнення дитиною повноліття до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів за виконавчим листом, виданим 19.06.2018 року по справі №208/5204/12 та судовим наказом Калинівського районного суду Вінницької області від 10.05.2018 року (справа 132/1598/18), відізвавши з Калинівського відділу ДВС ГТУЮ в Вінницькій області виконавчий лист №208/5204/12 по виконавчому провадженню №56642230 та судовий наказ Калинівського районного суду Вінницької області від 10.05.2018 року (справа 132/1598/18).

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: