ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/9789/18 Номер провадження 22-ц/814/1680/20Головуючий у 1-й інстанції Кривич Ж. О. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

розглянувши у м.Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 06 травня 2020 року, постановлене суддею Кривич Ж.О (повний текст складено 11 травня 2020 року),

у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеню №31 Кременчуцької міської ради Полтавської області, третя особа: Департамент освіти виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

28.11.2018 ОСОБА_1 звернулася в суд із указаним позовом, у якому просить визнати протиправними та скасувати накази директора ЗОШ І-ІІІ ступенів №31 Кременчуцької міської ради Полтавської області про застосування до неї дисциплінарних стягнень у вигляді доган від 01.06.2018 №19 а/п та від 10.09.2018 №25 а/п, а також від 14.09.2018 №200 а/с про звільнення з посади педагога-організатора згідно п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, стягнувши із роботодавця на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 13 666,05 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що із 11.11.2002 по 14.09.2018 працювала на посаді педагога-організатора в Кременчуцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів №31, зауважень та стягнень від керівництва школи не мала, вчасно та у повному обсязі виконувала покладені на неї посадові обов`язки. Застосовані заходи дисциплінарного стягнення та подальше звільнення пов`язує із зміною керівництва, із яким у неї склалися напружені трудові стосунки.

Своє звільнення із займаної посади вважає незаконним, а відомості, викладені в наказі про звільнення щодо систематичного порушення нею трудової дисципліни, яке виявилося у невиконанні без поважних причин обов`язків, передбачених ст.ст.21, 139, 142 КЗпП України, трудовим договором, посадовою інструкцією та Планом виховних заходів у Кременчуцькій ЗОШ №31 на І півріччя 2018-2019 навчального року, такими, що не відповідають фактичним обставинами. Оскільки на час розроблення та затвердження плану виховних заходів вона перебувала у відпустці, про призначені заходи не була проінформована, а тому виконувала свої безпосередні посадові обов`язки, перелік яких затверджений посадовою інструкцією №8, та готувала сценарій до Урочистої лінійки до Дня Знань «Перший дзвоник-2018». На виконання усної вказівки в.о. заступника директора школи, починаючи із 29.08.2018 по 31.08.2018, проводила репетиції урочистих заходів за участі учнів школи, їх батьків та працівників школи із використанням музичної апаратури. До несправностей музичного обладнання, виявленого 02.09.2018 в.о. заступником директора школи, жодного відношення не має, а вимоги щодо забезпечення справності музичної техніки не передбачені її посадовою інструкцією, як педагога-організатора.

Протиправність застосованого наказом від 10.09.2018 №25а/п заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани за те, що вона, ОСОБА_1 , відволікала учнів 10 класу з уроків за рахунок навчального часу на роботу для перенесення речей з кабінету в кабінет, обґрунтовує тим, що виконувала вказівку в.о. директора школи. Учні залучалися для проведення указаного заходу за їх добровільної згоди, в обставинах, що не загрожували б їхньому життю та здоров`ю, претензії учнів та їх батьків з цього приводу відсутні.

Стосовно порушення Плану виховних заходів ЗОШ №31 на ІІ півріччя 2017 року -2018 року в частині не виконання запланованого на травень 2018 року заходу «Рейд «Сім`я» Відвідування сімей учнів, які схильні до правопорушень. Співбесіди з батьками про літній відпочинок дітей», як підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності згідно наказу від 01.06.2018 №19 а/п, вважає такі висновки передчасними. Оскільки перевірка виконання заходу проведена керівництвом школи 25.05.2018, тоді як строк його виконання включно по 31.05.2018. Виховні заходи проведені нею у строк, встановлений планом, про що вона звітувала керівництву школи.

При обрахування розміру стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу просить застосувати положення постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100 із розрахунку 257,85 грн. за один робочий день та 53 дні прогулу.

В обґрунтування поважності підстав поновлення строку для звернення в суд із цим позовом посилається на свою юридичну неосвіченість, через що вона не в повній мірі розуміла значення та наслідків таких наказів. За правовою допомогою до адвоката звернулася у вересні 2018 року, а у жовтні 2018 року отримала відмову керівництва ЗОШ №31 в отриманні документів, які були враховані роботодавцем при прийнятті оскаржуваних наказів, й відсутність яких перешкоджали своєчасному зверненню в суд із позовом.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука від 06.05.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 залишені без задоволення. Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив із того, що позивач пропустила строк звернення до суду з позовом про скасування наказів №19 а/п від 01.06.2018 та №200 о/с від 14.09.2018. Оскаржуваний наказ від 01.06.2018 не підлягає скасуванню, оскільки суд дійшов висновку про його законність, а наказ від 14.08.2018 - у зв`язку із пропуском строку звернення до суду. Суд також не встановив підстав для скасування наказу від 10.09.2018 №25 а/п, як законного та такого, що не був врахований роботодавцем при звільненні позивача за систематичне не виконання посадових обов`язків.

Із рішенням районного суду не погодилася позивач та з підстав, ідентичним підставам позову, оскаржила його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати й постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Цитуючи рішення районного суду, вважає вимоги позову доведеними й обґрунтованими належними та допустимими доказами. Незважаючи на той факт, що судом при винесенні рішення було вірно визначено перебіг тримісячного строку звернення до суду за оскарженням наказу №19 а/п від 01.06.2018, який почався 02.06.2018 і закінчився 03.09.2018 та місячного строку для оскарження в суді наказу про звільнення, який почався 15.09.2018 і закінчився 15.10.2018, вважає, що районний суд не прийняв до уваги діючий наказ №25 а/п від 10.09.2018, який був врахований при підготовці подання до профспілкового комітету та підготовці наказу про звільнення.

Вважає дії профспілкового комітету заангажованими та упередженими, оскільки його очолює дружина директора школи, а погодження звільнення таким, що відбулося із використанням адміністративного ресурсу і таким, що не відповідає вимогам ст.ст.26, 26 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Наголошує, що зверталася в районний суд із клопотанням про виклик та допит директора школа в якості свідка, але у задоволення такого клопотання було відмовлено.

09.07.2020 третя особа Департамент освіти виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області надав апеляційному суду відзив на апеляційну скаргу, в якому з підстав, викладених у відзиві на позов, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

16.07.2020 відповідач Кременчуцька ЗОШ І-ІІІ ступеню №31 Кременчуцької міської ради Полтавської області подала відзив на апеляційну скаргу, в якому з підстав попередньо викладених у запереченнях на позов, доводить законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у задоволенні апеляційної скарги просить відмовити.

Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження (ч.1ст.368 ЦПК України) без повідомлення учасників справи (ч.1 ст.369 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Судом першої інстанції установлено, що 11.11.2002 ОСОБА_1 призначена на посаду педагога-організатора ЗОШ №31 м.Кременчука./а.с.15 т.1/

Згідно посадової інструкції №8 педагога-організатора, погодженої головою ПК протоколом №3 від 26.01.2018 та затвердженої директором школи наказом №29 від 31.01.2018, до трудових функцій ОСОБА_1 , як педагога-організатора, належали організація позакласної та позашкільної роботи з учнями та організація їх дозвілля (п.2 посадової інструкції).

Згідно п.3.4, п.3.7 інструкції, до посадових обов`язків педагога-організатора належить: організація внутрішньошкільних заходів, присвячених державним, історичним та культурним подіям, датам та свята України; затвердження сценарію проведення цих заходів у безпосереднього керівника; турбота про здоров`я і безпеку учнів, дотримання норм і правил охорони праці і таке інше./а.с.89-90 т.1/ ОСОБА_1 з інструкцією ознайомлена та отримала 31.01.2018, що підтверджується її особистим підписом.

Наказом Кременчуцької ЗОШ І-ІІІ ступенів №31 «Про неналежне виконання плану виховних заходів ЗОШ №31 та низький рівень виконавчої дисципліни» від 21.05.2018 №18 а/п, педагогу-організатору ОСОБА_1 вказано на неналежну організацію позакласної та позашкільної роботи з учнями, не виконання плану виховних заходів ЗОШ №31, зокрема, запланованого на травень виховного заходу «Рейд «Сім`я». Відвідування сімей учнів, які схильні до правопорушень. Співбесіди з батьками про літній відпочинок» та вказано на неналежне виконання посадових обов`язків. Наказано усунути недоліки в організації внутрішньошкільних заходів до 25.05.2018 та попереджено, що у випадку повторного скоєння дисциплінарного правопорушення до неї може бути застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани в порядку, передбаченому ст.ст. 147-149 КЗпП України./а.с.100-102 т.1/

Зазначений наказ не є наказом про застосування дисциплінарного стягнення, позивачем не оскаржується.

01.06.2018, наказом №19 а/п, до педагога-організатора ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених на неї ст.ст.21, 139, 142 КЗпП України, трудовим договором, п.п.2.1, 2.2, 3.6 посадової інструкції №8 педагога-організатора, затвердженої наказом №29 від 30.01.2018 та п.п.1.4, 1.5, п.п. а) п.п.3.3, п.3.6, абз.3 п.5.33 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ЗОШ №31, затверджених зборами трудового колективу ЗОШ №31 протокол №11 від 26.05.2014, які є додатком №1 до Колективного договору між адміністрацією і профспілковим комітетом ЗОШ №31.а.с.107-109 т.1/

Зі змісту оскаржуваного наказу від 01.06.2018 вбачається, що ОСОБА_1 оголошено догану за невиконання запланованого виховного заходу «Рейд «Сім`я» з відвідуванням сімей учнів, які схильні до вчинення правопорушень, та співбесіди з батьками про літній відпочинок дітей.

Згідно власноручного запису на цьому наказі ОСОБА_2 з ним ознайомлена, все викладене в ньому вважає таким, що не відповідає дійсності та порушує її право на справедливе відношення до себе.

З цих підстав 04.06.2018, 04.09.2018 ОСОБА_2 зверталася в Департамент освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації зі скаргами на директора ЗОШ №31. Департаментом освіти виконкому Кременчуцької міської ради було створено комісію по розгляду скарги, з роботою якої позивач не погодилася та заявила про намір звернутися зі скаргою до Міністерства освіти./а.с.3-6 т.2/

Наказом №25 а/п від 10.09.2018 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Відповідно до змісту даного наказу, підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало те, що 04.09.2018 вона, в порушення пунктів 3, 7 Посадової інструкції педагога-організатора та пункту 29 Правил внутрішнього розпорядку для працівників ЗОШ № 31, відволікла вісім учнів 10-го класу з уроків за рахунок навчального часу на роботу для перенесення речей з кабінету в кабінет, чим порушила навчальний процес, вимоги охорони праці, техніки безпеки./а.с.119-121 т.1/

Від надання пояснень за цим фактом ОСОБА_1 відмовилася, про що 06.09.2018 складено акт./а.с.119-121, 124 т.1/

13.09.2018 директор ЗОШ №31 звернувся в профспілковий комітет із поданням «Про отримання згоди на звільнення працівника, який систематично не виконує без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором» №01-20/416./а.с.136-137 т.1/

Згідно повідомлення голови профспілкового комітету Фірманюк Н.А. від 13.09.2018 №01-20/416, подання директора ЗОШ №31 розглянуто на своєму засіданні та ухвалено рішення про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 , педагога-організатора, з роботи за п.3 ст.40 КЗпП України у зв`язку з систематичним невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, з урахуванням того, що до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення./а.с.138 т.1/

ОСОБА_1 була присутньою на засіданні профспілкового комітету ЗОШ №31 та надавала пояснення, в яких не погодилася із поданням директора школи, заперечила невиконання своїх обов`язків та звинуватила директора в упередженому до неї ставленні, що зафіксовано у витязі з протоколу засідання профспілкового комітету від 13.09.2018 №31./а.с.139 т.1/

Наказом №200 о/с від 14.09.2018 ОСОБА_1 звільнено з посади педагога-організатора за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором та правилами внутрішнього трудового розпорядку, п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Зі змісту наказу вбачається, що підставами прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 , з огляду на попередньо застосовані заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани (наказ від 01.06.2018 №19 а/п), стало ухилення ОСОБА_1 від участі в організації загальношкільного планового заходу «Урочиста лінійка (квест), присвячена Дню Знань» і не забезпечення нею справності музичної апаратури. В цей же день ОСОБА_1 із наказом ознайомлена, що підтверджується її особистим підписом на останньому аркуші наказу з відміткою про незгоду із ним./а.с.140-142 т.1/

20.09.2018 між адвокатом Пінчук Ю.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правових послуг, а в 28.11.2018 ОСОБА_1 звернулася в суд із цим позовом./а.с. 1-8,10 т.1/

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування наказів директора ЗОШ №31 від 01.06.2018 №19 а/п тавід 10.09.2018 №25 а/п про оголошення позивачу доган, районний суд виходив з підстав законності усіх наказів, а щодо наказу №200 о/свід 14.09.2018 про звільнення з підстав пропуску передбаченого ст.233 КЗпП України строку звернення в суд із позовом поновлення на роботі.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, зводяться до незгоди із рішенням районного суду, переоцінки доказів та довільного тлумачення норм права на свою користь.

Згідно п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту викладеної норми, для звільнення за вказаною підставою необхідними є такі умови: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; належним чином зафіксований факт протиправного винного невиконання або неналежного виконання працівником трудових обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку; невиконання трудових обов`язків мало систематичний характер; до працівника раніше протягом року вже застосовувалися заходи дисциплінарного або громадського стягнення.

Пунктами 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 №9 роз`яснено, що у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору, зокрема за п.3 ст.40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалося вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувалися при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника. За передбаченими п.3 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Частиною першою статті 233 КЗпП України визначено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Статтею 234 КЗпП України передбачено, що у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього кодексу,суд може поновити ці строки.

Встановлені статтею 233 КЗпП України строки звернення застосовуються незалежно від заяви сторін і є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Передбачений статтею 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Ураховуючи викладені положення трудового законодавства та встановлені фактичні обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що перебіг тримісячного строку звернення до суду за оскарженням наказу № 19 а/п від 01 червня 2018 року почався 02 червня 2018 року і закінчився 03 вересня 2018 року. Перебіг місячного строку для оскарження в суді наказу про звільнення почався 15 вересня 2018 року і закінчився 15 жовтня 2018 року.

Позивач ОСОБА_1 пропустила визначені законом строки звернення до суду з позовними вимогами щодо скасування зазначених наказів та поновлення на роботі, подавши в суд позов 28 листопада 2018 року.

При цьому районний суд належно перевірив як причини пропуску цих строків так і під ставність позовних вимог та відмовив у скасуванні наказів від 01.06.2018 та 10.09.2018 за безпідставністю, а у скасуванні наказу від 14.09.2018 про звільнення за пропуском строку.

Апеляційний суд погоджується із висновками районного суду, що ообставин, які об`єктивно заважали позивачу звернутися до суду у встановлений законом строк, не існувало, тому відмовив у поновленні цього строку. Обставини, якими позивач обґрунтовує поважність причин пропуску строку, а саме, факт оскарження дій директора школи до Департаменту освіти та науки Полтавської обласної державної адміністрації та відсутність у неї копій необхідних документів для звернення в суд з позовом - не заслуговують на увагу та не можуть бути визнані поважними, оскільки ОСОБА_1 отримала копію наказу та трудову книжку в день свого звільнення, а 20.09.2018 уклала договір про надання правової допомоги./а.с.40 т.1/

Доказів того, що позивач не мала реальної можливості звернутися із даним позовом у межах визначеного ст.233 КЗпП України строку, матеріали справи не містять. Крім того, в апеляційній скарзі також відсутнє належне обґрунтування поважності пропуску строку звернення до суду за вирішенням трудового спору та не містить жодного доказу на спростування правильного висновку районного суду про пропуск позивачем строку позовної давності.

Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги про те, що районний суд не прийняв до уваги факт існування діючого наказу №25 а/п від 10.09.2018, саме який і повинен бути врахований при підготовці подання до профспілкового комітету та підготовці наказу про звільнення.

По-перше, районний суд на підставі всебічного та повного дослідження обставин справи, виходячи зі змісту подання адміністрації та профкому про надання згоди на звільнення та самого наказу про звільнення, дійшов обґрунтованого висновку, що при прийнятті рішення про розірвання трудового договору із ОСОБА_1 з підстав систематичного невиконання нею службових обов`язків без поважних причин дисциплінарний проступок, вчинений нею 04.09.2018 та застосоване за нього дисциплінарне стягнення у вигляді догани згідно наказу №25 а/п від 10.09.2018, відповідачем не враховувалися. Тому, вирішуючи спір в частині поновлення на роботі, суд першої інстанції правомірно надав оцінку наказам №19а/п від 01.06.2018 та №200 о/с від 14.09.2018, з якими відповідач пов`язував звільнення позивача з роботи.

По-друге, районний суд перевірив доводи позивача щодо незаконності наказу №25 а/п від 10.09.2018 та встановив, що з вини позивачки учні під час навчального процесу були залучені до виконання не притаманних їм функцій, а дії ОСОБА_1 не узгоджуються із положеннями Статуту шкоди та посадовою інструкцією педагога-організатора. Тому директор школи мав підстави для застосування до ОСОБА_1 заходів дисциплінарного стягнення у вигляді догани, а отже оскаржений наказ є законним.

Не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги щодо упередженості профспілкового комітету при наданні згоди на звільнення позивача за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України, оскільки вони зводяться до власних припущень та до суб`єктивної оцінки позивачем рішення профкому, ухваленого не на її користь. Натомість, ОСОБА_1 була присутньою 13.09.2018 на засіданні профспілкового комітету ЗОШ №31, висловлювала своє ставлення щодо подання директора школа про її звільнення та, власне, своє ставлення до керівництва школи, заперечень щодо членів профспілкового комітету та можливих порушень Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», не мала, і такі підстави не становили предмет дослідження районного суду в межах заявлених нею вимог.

Інші доводи позивача є ідентичними підставам звернення до суду, нічим не підтверджені та є припущеннями позивача, на яких не може ґрунтуватися рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що районний суд повно та всебічно з`ясував обставини справи, надав їм належну правову оцінку, вірно застосував норми матеріального та процесуального права та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Зміст оскаржуваного рішення відповідає вимогам ст.265 ЦПК України, в тому числі в частині щодо мотивованої оцінки доводів сторін, наданих ними доказів, норм права, які суд застосував та мотивів їх застосування.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука від 06 травня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.07.2020.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська