Справа № 462/7172/19 Головуючий у 1 інстанції: Пилип"юк Г.М.
Провадження № 22-ц/811/1312/20 Доповідач в 2-й інстанції: Курій Н.М.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

21 квітня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді Курій Н.М., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року, постановлене в складі головуючої - судді Пилип`юк Г.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» /, що знаходиться у м. Львові на вул. Д. Апостола, 1/ на користь ОСОБА_1 172 349 грн. 40 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні без урахування податків та інших обов`язкових платежів.

Стягнуто з Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. та 1723 грн. 50 коп. судового збору..

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року оскаржило Львівське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго».

В апеляційній скарзі Львівське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» зазначило, що оскаржене рішення ним не було отримано та йому стало відомо про факт ухвалення такого 06.04.2020 року після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження Відділом примусового виконання рішень Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.03.2020 року.

З матеріалів справи встановлено, що копію рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Львівське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» за адресою: м. Львів, вул. Д.Апостола, 1 отримало 14.02.2020 року. (арк. спр. 73)

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 03 квітня 2008, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень.

Встановлення в законі строків на апеляційне оскарження також спрямовано на забезпечення вказаного принципу. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення може порушити принцип правової визначеності.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вирішення питання про поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати поважні підстави причини пропуску цього строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення судом про прийняте рішення у справі. Проте навіть у такому випадку можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Зважаючи на те, що оскаржене рішення ухвалене 27 грудня 2019 року, копію такого скаржником отримано 14 лютого 2020 року, а апеляційна скарга подана 09 квітня 2020 року, необхідно визнати, причину пропуску строку апеляційного оскарження з посиланням про обізнаність про існування оскарженого рішення лише 06.04.2020 року неповажною.

Відтак, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху на підставі ст. 357 ЦПК України та надати скаржнику строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали подати апеляційному суду заяву про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року та зазначити інші поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Згідно з ч. 4 ст. 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

В апеляційній скарзі скаржник також просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі, посилаючись на те, що скаржник є збитковим підприємством та на час впровадження карантину суттєво зменшився рівень оплати населення за послуги з теплопостачання.

Розглянувши вищезазначене клопотання, вважаю, що у задоволенні клопотання Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звертаючись до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» не надав належних та допустимих доказів на підтвердження наявності визначених законом підстав для відстрочення сплати судового збору та матеріали справи таких не містять.

А відтак, апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, оскільки не сплачений судовий збір.

Відповідно до пп.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року №3674-VI (в редакції чинній на дату подання апеляційної скарги), апелянт повинен оплатити судовий збір в розмірі 2585 грн. 23 коп. (150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви - 1723,49(100%)+861,74(50%)=2585,25) за такими реквізитами:

Найменування суду: Львівський апеляційний суд

Адреса суду: 79008, м.Львів-8, пл. Соборна, 7

Отримувач коштів: УК у Личаківському районі м. Львова

(Личаківський) 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA6080081

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Львівський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

За таких обставин, апеляційне провадження у справі не може бути відкрито та апеляційну скаргу належить залишити без руху до усунення скаржником вказаних недоліків.

Керуючись ст.185, ст.ст. 356-357 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку апеляційного оскарження.

В задоволенні клопотання Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року, залишити без руху та надати скаржнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, а саме:

1) подати Львівському апеляційному суду заяву про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Залізничного районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року із зазначенням інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження;

2) подати Львівському апеляційному суду документ, що підтверджує сплату судового збору або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Попередити скаржника, що у випадку не усунення ним недоліків, у строк, зазначений в ухвалі, йому буде відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Курій Н.М.