Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/1117/20
Провадження № 2/499/433/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 грудня 2020 року смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі головуючого судді Погорєлова І.В., за участю помічника судді Березовської І.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванівка Іванівського району Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Центру адміністративних послуг при Іванівській РДА Одеської області Маршук Тетяни Анатоліївни, Іванівської селищної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та внесення змін до запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду в вищевказаним позовом, в якому просила суд внести зміни до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.09.2014 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18, індексний номер 27126587, а саме в графі «опис об`єкта» вказати: «Загальна площа (кв.м.): 98,4, житлова площа (кв.м.): 54,8, Опис: Одноповерховий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з: літ. «А» - житловий будинок; літ. «Б» - гараж, літ. «б» - літня кухня; літ. «В» - вбиральня, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - сарай, 1 - мощення, 11 цистерна, 111 цистерна, №1-2 огорожа», та просила визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач посилалася на ту обставину, що її мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу.

При звернені до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки співвласник даного будинку, ОСОБА_2 у 2017 році отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на іншу частину будинку, згідно якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, до опису об`єкта була внесена загальна площа об`єкта 48,9 кв.м., тобто тільки площа, що знаходилася у користуванні ОСОБА_2 , тоді як опис об`єкта має визначати загальну площу всього будинку. Крім того, колишній власник 1/2 частини будинку, що успадкувала ОСОБА_2 ОСОБА_4 у 2014 році зареєстрував свою частину будинку після реконструкції, таким чином площа всього будинку не відповідає параметрам та опису, зазначеному у договорі купівлі-продажу, що належав ОСОБА_3 .

У зв`язку з чим нотаріус не зміг встановити склад спадкового майна та відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно виготовленого на даний час технічного паспорту на будинок АДРЕСА_1 складає, з урахуванням реконструйований приміщень - 98,4 кв.м., житлова площа (кв.м.): 54,8, Опис: Одноповерховий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з: літ. «А» - житловий будинок; літ. «Б» - гараж, літ. «б» - літня кухня; літ. «В» - вбиральня, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - сарай, 1 - мощення, 11 цистерна, 111 цистерна, №1-2 огорожа.

З метою захисту своїх спадкових прав позивач просить суд позовну заяву задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Відповідач державний реєстратор у судове засідання не з`явилася, проте надала заяву про слухання справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник відповідача сільської ради у судове засідання не з`явився, проте надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, за таких обставин судове засідання по справі було проведено без засобів технічної фіксації судового процесу.

Оскільки сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, то їх неявка в судове засідання, згідно з ч. 3 ст.218 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст.206, 207 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та з урахуванням положень ч.1 ст. 81 ЦПК України, де зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, та ч.1 ст. 13 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позову та позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка окрім іншого, складається з 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , що в цілому складається з одного одноповерхового кам`яного будинку, загальною площею 89,6 кв.м., в тому числі житловою площею 56,8 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.12.2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічним паспортом на будинок.

Позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 звернулася до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, отримала 22.07.2020 року свідоцтво про право на спадщину на частину спадкового майна, а саме на 1/2 частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :02:001:0660, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією спадкової справи та свідоцтва про право на спадщину за законом.

Разом з тим, відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.07.2020 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на частину спадкового майна, а саме 1/2 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , оскільки згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вищевказаний житловий будинок був зареєстрований у вказаному реєстрі за реєстраційним номером 18 у 2014 році після реконструкції та не відповідає параметрам та опису, зазначеним у вищевказаному договорі купівлі-продажу, що не дає змогу встановити склад спадкового майна.

Позивач вказує на ту обставину, що співвласник даного будинку, ОСОБА_2 у 2017 році отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на іншу частину будинку, згідно якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, до опису об`єкта була внесена загальна площа об`єкта 48,9 кв.м., тобто тільки площа, що знаходилася у користуванні ОСОБА_2 , тоді як опис об`єкта має визначати загальну площу всього будинку. Крім того, колишній власник 1/2 частини будинку, що успадкувала ОСОБА_2 ОСОБА_4 у 2014 році зареєстрував свою частину будинку після реконструкції, таким чином площа всього будинку не відповідає параметрам та опису, зазначеному у договорі купівлі-продажу, що належав ОСОБА_3 .

Судом на підтвердження даної обставини було досліджено технічний паспорт на будинок за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до якого співвласником вказаного будинку є ОСОБА_2 . Дану частину будинку ОСОБА_2 успадкувала після смерті колишнього власника ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

У 2014 році ОСОБА_4 провів реконструкцію вищевказаного житлового будинку, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації.

На підставі чого наразі загальна площа будинку складає 98,4 кв.м., житлова 54,8 кв.м., що підтверджується копією технічного паспорту, виготовленого 12.11.2020 року.

Судом також було досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого право власності на 1/2 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 було зареєстровано зо ОСОБА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18, опис об`єкта вказано: 48,9 кв.м. загальна площа, 23,4 кв.м. житлова площа та перелічено господарські будівлі та споруди, таким чином суд приходить до висновку, що опис об`єкта в реєстрі вказано в розумінні 1/2 частини будинку, а не цілого об`єкту.

Згідно п.п. 2 п.29 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою КМУ від 26.10.2011 року №1141 до Державного реєстру прав вносяться такі відомості про нерухоме майно , а саме про об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці: тип об`єкта нерухомого майна; площа об`єкта нерухомого майна (загальна та (за наявності) житлова); опис об`єкта нерухомого майна із зазначенням об`єктів, що є приналежністю головної речі (присвоєна літера, римська або арабська цифра відповідно до технічного паспорта, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є головною річчю); відомості про складові частини об`єкта нерухомого майна (найменування та/або присвоєна літера, загальна та (за наявності) житлова площа) (у разі коли об`єкт нерухомого майна є складною річчю); адреса об`єкта нерухомого майна та ін.

Отже, як вбачається в вищезазначеного, при внесені відомостей щодо права власності ОСОБА_2 було допущено помилку, а саме замість опису цілого об`єкта нерухомого майна з зазначенням частки у праві власності, було внесено опис об`єкта, який відповідає даній частці.

Відповідно до ч.2 ст.26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі допущення технічної помилки (граматичної, арифметичної чи іншої помилки) під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав державний реєстратор самостійно виправляє таку помилку, за умови що документи за результатом розгляду заяви заявнику не видавалися.

У разі якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів.

У разі якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

У судовому засіданні встановлено, що дана обставина перешкоджає позивачу отриманню свідоцтва про право власності на спадкове майно за законом, отже з урахуванням наявної технічної помилки при внесенні відомостей до Реєстру та проведеної реконструкції житлового будинку іншим співвласником, та як наслідок зміною розміру загальної та житлової площі, позовні вимоги позивача у частині внесення змін до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання права власності, то суд зазначає наступне.

Судом було встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 за законом, оскільки є її донькою, спадщину після смерті матері прийняла, що підтверджується копією спадкової справи. Окрім позивача, спадкоємцем майна померлої є ОСОБА_5 , який від своєї частки у спадщині відмовився на користь позивача, про що в матеріалах спадкової справи наявна відповідна заява.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з положеннями ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Оформлення спадкового майна не є можливим в нотаріальному порядку, оскільки відповідно до ст.42 Закону України «Про нотаріат» та п.1 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-1V передбачено, що право на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належала на праві власності 1/2 частина житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується що підтверджується договором купівлі-продажу від 08.12.2006 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та технічним паспортом на будинок.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи наведене вище та беручи до уваги, що відповідачі не заперечують щодо визнання за позивачем право власності на нерухоме майно в порядку спадкування, і дана обставина не порушує права інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 76, 81, 89, 206, 247, 264, 265, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного реєстратора Центру адміністративних послуг при Іванівській РДА Одеської області Маршук Тетяни Анатоліївни, Іванівської селищної ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно та внесення змін до запису про державну реєстрацію прав на нерухоме майно задовольнити.

Внести зміни до запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 22.09.2014 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 18, індексний номер 27126587, а саме в графі «опис об`єкта» вказати: «Загальна площа (кв.м.): 98,4, житлова площа (кв.м.): 54,8, Опис: Одноповерховий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який складається з: літ. «А» - житловий будинок; літ. «Б» - гараж, літ. «б» - літня кухня; літ. «В» - вбиральня, літ. «Г» - вбиральня, літ. «Д» - сарай, літ. «Е» - сарай, 1 - мощення, 11 цистерна, 111 цистерна, №1-2 огорожа».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , та яке складається з 1/2 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

СуддяІ. В. Погорєлов