Провадження № 2/582/114/20
Справа № 582/314/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2020 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді - Жмурченка В.Д.

за участю секретаря - Коваль В.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Недригайлів, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, до Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, про зняття заборони на відчудження об`єкта нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

03 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким скасувати заборону на відчуження об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 . Обґрунтовує свої вимоги тим, що 01.04.2020 позивач вирішила продати нерухоме майно, яке знаходиться вищевказаною адресою, та звернулась до приватного нотаріуса Торчицької В.М., але виявилось, що 05.05.2008 була накладена заборона на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та зазначено власником ОСОБА_2 . Однак станом на 30.04.2008 дане майно вже належало, матері позивача, ОСОБА_3 у зв`язку з чим позивач просила позов задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, але подала до суду заяву, у якій просить розгляд справи провести без її участі, заявлені вимоги підтримала повністю.

Представник Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, відповідача по справі, у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Недригайлівського районного суду від 27 травня 1988 року було проведено поділ на дві частини житлового будинку та господарських будівель по АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Згідно вказаного рішення, 42/100 частини будинку належали ОСОБА_4 , а 58/100 - ОСОБА_3 . Після набрання рішенням законної сили ОСОБА_4 облаштував окремий вхід до своєї частини будинку, що дало змогу самостійного проживання власників відповідних частин будинку.

25 липня 1992 року ОСОБА_4 подарував належні йому 42/100 частини будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_2 Договір дарування було посвідчено 29.07.1992 державним нотаріусом Недригайлівської державної нотаріальної контори Канівець Л.О.

30 квітня 2008 року ОСОБА_2 продав належні йому 42/100 частини будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_3 Договір купівлі-продажу будинку, посвідчено приватним нотаріусом Торчицькою В.М. 30.04.2008.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Недригайлівської державної нотаріальної контори 23.06.2011, позивач ОСОБА_1 успадкувала житловий будинок з господарчими будовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна сформованої 01.04.2020, вбачається, що 05.05.2008 за № 7125146 Недригайлівською районною державною нотаріальною конторою зазначено заборону на відчуження житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, підстави обтяження не зазначено, а власником вищевказаного нерухомого майна вказаний ОСОБА_2 .

01.04.2020 позивач звернулася до приватного нотаріуса Торчицької В.М. щодо посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , але ОСОБА_1 було відмовлено та рекомендовано звернутися до компетентних органів для вирішення питання про зняття заборони відчуження нерухомого майна та вилучення запису з реєстру.

Оскільки станом на 30.04.2008 житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належав матері позивача, ОСОБА_3 , а 05.05.2008 була накладена заборона на відчуження вказаного житлового будинку на ім`я власника ОСОБА_2 , то накладення даного обтяження є незаконним та таким, що порушує права позивача.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходженням цього майна або основної й ого частини.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Право власності на житло охоплює правомочності із володіння, користування та розпорядження ним як об`єктом права власності. Ці правомочності можуть належати тільки власнику житла та іншим особам, зокрема, які проживають разом із ним, у тому числі на праві спільної власності.

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно) яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що на належне ОСОБА_1 майно накладено заборону на відчуження, вона не має можливості розпоряджатися цим майном, суд приходить до висновку про скасування обтяження у виді заборони відчуження нерухомого майна.

Вимоги про стягнення судових витрат позивач не пред`являла.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 352, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, до Недригайлівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, смт. Недригайлів, Недригайлівського району Сумської області, про зняття заборони на відчудження об`єкта нерухомого майна, - задовольнити повністю.

Скасувати заборону на відчуження об`єктів нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване 05.05.2008 за № 7125146 Недригайлівською районною державною нотаріальною конторою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п.п. 5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України від 15.12.2017, до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд Сумської області.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя : В. Д. Жмурченко