КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи 368/450/16-ц
номер апеляційного провадження: 22-ц/824/4219/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Коцюрби О.П., Болотова Є.В.

при секретарі: Кемському В.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17 січня 2018 року, ухвалене під головуванням судді Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В.,

по цивільній справі № 368/450/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Буртівська сільська рада Кагарлицького району Київської області про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнень просив шляхом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою:

- зобов`язати ОСОБА_3 перенести, з урахуванням вимог п. 3.25* ДБН 360-92 "Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень", споруду (сінник), яка належить ОСОБА_3 і знаходиться на території домоволодіння між його земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 на відстань не менше 1,0 м від його земельної ділянки;

або:

- зобов`язати ОСОБА_3 знести споруду (сінник), яка знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_3 між його земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , між межовими точками № 5-6, згідно Акту № 1, на відстань не менше 1,0 м від його земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ОСОБА_3 прибрати з належної йому земельної ділянки, що находиться за адресою: АДРЕСА_1 , сітку - огорожу разом із стовпами - кріпленнями та дві металеві труби, які встановлені між межовими точками № 5-6, згідно Акту № 1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 11.01.2006 р. серії ІІІ-КВ №067434, йому на праві приватної власності належить земельна ділянка загальною площею 0,4195 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований цегляний житловий будинок, належний йому на підставі договору дарування від 05.08.1997 року з господарськими спорудами.

Відповідач ОСОБА_3 є власником сусіднього житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважав, що відповідач дуже близько від його земельної ділянки побудувала споруду (сінник), для зберігання сіна, при цьому, жодного дозволу на будівництво він (позивач) не давав.

Після звернення до Буртівської сільської ради та землевпорядної організації з метою визначення меж земельних ділянок та встановлення межових знаків, комісією у складі голови Буртівської сільський ради ОСОБА_4 та депутатами Буртівської сільської ради ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було складено додатковий акт про встановлення межових знаків землевпорядною організацією КМВД КОФ "Центру ДЗК" між господарствами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в селі по АДРЕСА_1 за ініціативою ОСОБА_1 , де - зазначено, що між 1 і 2 межовими знаками знаходиться дерев`яна споруда ОСОБА_3 , яка побудована на лінії межі і вода з неї стікає в господарство ОСОБА_1 .

Огорожа з сітки та дві труби встановлені ОСОБА_3 на присадибній земельній ділянці ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки наявність огорожі з сітки і труб у його подвір`ї та розташування на межі земельної ділянки споруди (сінник), для зберігання сіна, позбавляють його можливості звести паркан, що буде розділяти сусідні земельні ділянки.

23.06.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , в якому з урахуванням уточнень ОСОБА_3 просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом:

- зобов`язання ОСОБА_1 перенести пасіку, що розміщена поруч з спільною межею між земельними ділянками по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 протягом 10 днів з моменту набрання законної сили рішення суду згідно санітарних норм та не використовувати розміщення пасіки поруч з спільною межею протягом усього часу володіння земельною ділянкою ОСОБА_1 ;

- зобов`язання ОСОБА_1 не використовувати частину земельної ділянки біля житлового будинку по АДРЕСА_1 для у утримання свійської птиці (качок) та перенести їх розміщення протягом 10 днів з моменту набрання законної сили рішення суду та не використовувати в подальшому частину земельної ділянки поруч з житловим будинком для утримання свійської птиці протягом усього часу володіння земельною ділянкою ОСОБА_1 ;

- відмови ОСОБА_1 у знесенні частини металевого паркану на металевих стовпах, які розділяють дві проінвентарізовані земельні ділянки по АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 , межі яких установленні та узгодженні Актом від 28.05.2003 року про встановлення па місцевості та погодження зовнішніх меж земельних ділянок та передані у власність на підставі рішення Буртівської сільської ради протягом усього часу володіння земельною ділянкою ОСОБА_1 .

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 17 січня 2018 рокупозов ОСОБА_1 задоволено.

Шляхом усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою:

- зобов`язано ОСОБА_3 з урахуванням вимог п. 3.25* ДБН 60-92 "Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень", протягом місяця з дня набрання даним рішенням законної сили демонтувати споруду (сінник), яка знаходиться на території домоволодіння ОСОБА_3 між земельною ділянкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , вздовж спільної межі, що визначена в державному акті на право приватної власності на землю від 11.01.2006 р. серії ІІІ-КВ №067434, загальною иощею 0,4195га від точки "Б", на відстань не менше 1,0 м від спільної межі земельних ділянок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ;

- зобов`язано ОСОБА_3 протягом місяця з дня набранням даним рішенням законної сили демонтувати з належної ОСОБА_1 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , сітку - огорожу разом із стовпами - кріпленнями у вершинах поворотних точок № 13, 14, 18, 19, 20, 21, 22, 23, на відрізку від А - Б, що зазначені в додатку № 1 висновку експерта про результати проведення первинної судової земельно - технічної експертизи від 07.02.2017 р. № 1 - 17, вздовж спільної межі, що визначена в державному акті на право приватної власності на землю від 11.01.2006 р. серії ІІІ - КВ № 067434, загальною площею 0,4195 га від точки «Б».

Узадоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник відповідача,посилаючись на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просила рішення суду скасувати з ухвалити нове рішення, яким:

- скасувати зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати споруду (сінник) вздовж спільної межі на відстань не менш 1,0 метра від спільної межі земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 ;

- скасувати зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати сітку - огорожу разом із стовпами кріпленнями у вершинах поворотних точок №13, №14, №18, №19 - 23, на відрізку А -Б, вздовж спільної межі за адресою: АДРЕСА_3 ; перенести пасіку, ідо розміщена поруч із спільною межею між земельними ділянками, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 шляхом зведення огорожі, висотою не менш 2,5 м., що передбачено санітарними вимогами відповідно до ветеринарно санітарних правил протягом усього часу володіння земельною ділянкою АДРЕСА_4 ОСОБА_1 .

- не використовувати утримання та вигул птиці на відстані ветеринарно - санітарних вимог поруч з житловим будинком ОСОБА_3 протягом усього часу володіння земельною ділянкою АДРЕСА_4 ОСОБА_1 .

Зазначаючи, що судом не прийнято до уваги фактичні межі землекористування, які були узгоджені ще попередніми землекористувачами у 1980-их роках та ніяких спорів між ними не виникало. Скаржник вважала, що нею було успадковано домоволодіння з господарськими будівлями по АДРЕСА_2 з уже встановленими спільними межами та огорожею. Будь-яких дій щодо зміни меж та розташування огорожі не вчиняла, а тому не може нести відповідальність за попередніх землекористувачів.

Вона також не погоджувалася з висновком експерта, яким встановлено невідповідність спільної межі земельних ділянок межі, нанесеної на державні акти. Вважала, що експертом не встановлено, що вона (відповідач) вчинила незаконні дії, порушуючи права позивача.

Вказуючи також на ненадання судом належної оцінки позовним вимогам за зустрічним позовом в частині переносу на безпечну відстань пасіки та місця вигулу качок з метою дотримання санітарних норм.

Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду - без змін, посилаючись на законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у ній.

Позивач подану апеляційну скаргу не визнав, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 07.10.2014 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:377:0001, дата державної реєстрації земельної ділянки: 20.02.2014 року.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого 07.10.2014 року, ОСОБА_1 є також власником земельної ділянки, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:377:0002, дата державної реєстрації земельної ділянки: 20.02.2014 року.

Підставою виникнення права власності на вказані земельні ділянки є державний акт на право приватної власності на землю, серія та номер: ІІІ - КВ № 067434, виданий 11.01.2006 року Буртівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, з урахуванням змін, внесених рішенням сесії Буртівської сільської ради Київської області № 254-30-06 від 09.09.2014 року в частині зазначення адреси розташування земельних ділянок (з АДРЕСА_5 на АДРЕСА_1 ).

Власником сусідньої земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії КВ № 054532, виданого 30 січня 2004 року, є відповідач у справі -ОСОБА_3 , кадастровий номер земельної ділянки - :01:077:0001.

У ході реалізації права користування зазначеними земельними ділянками між сторонами виник спір щодо дійсних меж землекористування, у зв`язку з чим як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_3 звернулися до суду з позовними заявами.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 та відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що відхилення меж земельних ділянок на місцевості відбулося в сторону земельної ділянки ОСОБА_1 , що потягло за собою фактичне невиправдане збільшення меж земельної ділянки гр. ОСОБА_3 .

Зазначаючи при цьому про відсутність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 щодо переносу місця вигулу птиці та пасіки з урахуванням санітарних норм.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Так, згідно положень ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

За змістом ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

В силу положень ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право:

- продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину;

- самостійно господарювати на землі;

- власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію;

- використовувати у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, лісові насадження, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі;

- на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом;

- споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди.

Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо).

Судом при розгляді справи було встановлено, що в 2013 році сторонами вживалися заходи щодо відновлення меж земельних ділянок.

Зокрема, актом про відновлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків ОСОБА_1 від 24 вересня 2013 року в с. Бурти Кагарлицького району Київської області, який складено КМВВ КОФ Центр ДЗК, встановлено, що представником КМВВ КОФ Центр ДЗК - Сигида О.В. та власником земельної ділянки ОСОБА_1 , проведено відновлення на місцевості та погодження зовнішньої межі земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Зазначені межі на місцевості проходять по умовно визначеній лінії між межовими знаками (по паркану).

Наявні обмеження на використання земельної ділянки:

- охоронні зони ліній комунікацій - відсутні;

- санітарні зони - відсутні;

- прибережні смуги (25, 50, 100 метрів).

Ніяких претензій при відновленні зовнішньої межі земельної ділянки не заявлено. Межі погоджені і не викликають спірних питань. Межові знаки, якими закріплена межа земельної ділянки в кількості 1 шт. (точка 2) показані представником КМВВ КОФ Центр ДЗК на місцевості та передані на зберігання землевласнику (землекористувачу).

Загальна площа земельної ділянки складає 0.1695 га. межі земельної (них) ділянок визначені на місцевості відповідають межам визначеним в Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ІІІ-КВ № 067434.

Актом відновлення меж земельних ділянок та передача на зберігання межових знаків, складеного 18 грудня 2013 року в с. Бурти Кагарлицького району Київської області встановлено, що представник КМВВ КОФ Центру ДЗК Косяк О.С. в присутності власника земельних ділянок - ОСОБА_1 , загальною площею 0,7595 га, в АДРЕСА_1 , відновлено в натурі межі земельної ділянки, які проходять: по паркану та існуючим межовим знакам.

При цьому було відновлено 14 шт. межових знаків, які передані на зберігання власнику земельних ділянок ОСОБА_1 , ніяких претензій при підновленні меж земельної ділянки власником не заявлено.

Крім того, актом про відновлення в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки та передачу на зберігання межових знаків (повторний), від 06.09.2016 року, встановлено, що представник КМВВ КОФ ДП «Центру ДЗК» - Драпіковський В.А. та власник земельної ділянки ОСОБА_3 , провели відновлення на місцевості зовнішніх меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначені межі на місцевості проходять по умовно визначеній лінії між центрами поворотних точок, координати яких зазначені в технічній документації із землеустрою.

Межові знаки, в кількості 3 шт (а саме 2, 3 та 4 точки) встановлені представником КМВВ КОФ ДП «Центру ДЗК» на місцевості та передані на зберігання землевласнику (землекористувачу) який повідомлений про адміністративну відповідальність за знищення межових знаків згідно з пунктом "е" ч.1 ст. 211 ЗК України та ст. 56 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Актом про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передача за зберігання межових знаків від 06.09.2016 року, встановлено, що представник КМВВ КОФ ДП «Центру ДЗК» Савченко О.А. в присутності гр. ОСОБА_3 , якій належить земельна ділянка згідно державного акта зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 90 від 30 січня 2004 року, серія КВ № 054532, загальною площею 0,054532 га, на території АДРЕСА_2 відновлено в натурі межі земельної ділянки, які проходять: по межових знаках.

При цьому відновлено 7 шт. межових знаків, які передані на зберігання власнику гр. ОСОБА_3 , ніяких претензій при відновленні меж земельної ділянки власником не заявлено.

У врегулюванні питання встановлення меж між земельними ділянками сторін брав участь й орган місцевого самоврядування - Буртівська сільська рада Кагарлицького району Київської області.

03.12.2015 року депутатами Буртівської сільської ради Кагарлицького району Київської області та сільським головою Драган О.В. складено три акти:

- про встановлення межових знаків Кагарлицьким міжрайонним виробничим відділом КОФ «Центру ДЗК» між господарствами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в АДРЕСА_5 за ініціативою ОСОБА_1 ( комісія рекомендувалагр. ОСОБА_1 звернутися до суду в зв`язку з порушенням його цивільних прав);

- про встановлення межових знаків землевпорядною організацією Кагарлицький міськрайонний виробничий відділ КОФ «Цен тру ДЗК» між господарствами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в АДРЕСА_5 за ініціативою ОСОБА_1 . Встановлено також, що між 1 і 2 межовими знаками знаходиться дерев`яна споруда ОСОБА_3 , яка побудова на лінії межі і вода з неї стікає в господарство ОСОБА_1 . Водовідведення з будинку зроблено в господарство ОСОБА_1 . Огорожа з сітки та дві труби встановлені ОСОБА_3 на присадибній земельній ділянці ОСОБА_1 ( комісія рекомендувалагр. ОСОБА_1 вирішити спірні питання в суді в зв`язку з порушенням цивільно-правових відносин);

- про порушення громадської забудови між господарствами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в селі по вулиці по АДРЕСА_5 за ініціативою ОСОБА_3 . Споруда, яка побудована в господарстві ОСОБА_1 знаходиться на межі між господарством ОСОБА_3 . Згідно записів у шнуровій книзі за господарством ОСОБА_3 закріплена земельна ділянка загальною площею 0,23 га в тому числі 0,19 га для будівництва і обслуговування житлового будинку господарчих будівель і споруд і 0,04 га для сінокосіння. Комісія рекомендувала гр. ОСОБА_3 вирішити спірні питання в суді в зв`язку з порушенням її цивільних прав.

За наявності спору між сторонами щодо визначення меж землекористування, судом по справі було призначено судову земельно-технічну експертизу.

На перше питання експертизи:

1. чи відповідають фактичні межі земельних ділянок по АДРЕСА_1 . кадастровий номер: :01:377:0001 площею 0,25 га., та кадастровий номер: :01:377:0002, площею 0,1695 га, що належать ОСОБА_1 , межам, визначеним державним актом про право приватної власності на землю від 11.01.2006 р. серії ІІ1-КВ №067434?

Експертом у висновку№ 1-17 від 07 лютого 2017 року за результатами проведення первинної судової земельно - технічної експертизи, надано наступну відповідь:

1. Фактичні межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:377:0001, площею - 0,2500 га (2500 кв.м), що належить гр. ОСОБА_1 , відповідають межам, визначеним державним актом про право приватної власності на землю від 11.01.2006 р. серії ІІІ-КВ №067434частково:

1.1. відповідає (в частині) зовнішнім межам земельної ділянки, що зображені в державному акті на право приватної власності на землю ІІІ-КВ №067434 від 11.01.2006 р., загальною площею - 0.4195 га, і даним внесеним до державного земельного кадастру (а.с.199) у вершинах поворотних (проміжних) точок на відрізку (додаток №1):

від Б до В - який зображений чорною лінією точки 1,4.

від В до Г - який зображений чорною лінією точки 4, 5,6, 7.

від А до Б - який зображений чорною лінією точки 12,15,16,17.

1.2. не відповідає (в частині) зовнішнім межам земельної ділянки, яка зображена у державному акті на право приватної власності на землю Ш-КВ .N«067434 від 11.01.2006 р., загальною площею 0.4195 га і даним державного земельного кадастру (а.с.199) у вершинах поворотних (проміжних) точок на відрізку (додаток №1):

від А до Б - який зображений чорною лінією точки 13, 14, 18, 19, 20, 21,22, 23.

1.3 Фактичні межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:377:0002, площею - 0,1695 га (1695 кв.м), що належить гр. ОСОБА_1 , відповідають межам, визначеним державним актом про право приватної власності на землю від 11.01.2006 р. серії ІІІ-КВ №067434 повністю.

На 2 поставлене в ухвалі суду запитання:- чи знаходяться на межі земельної ділянки між домоволодінням по АДРЕСА_1 та домоволодінням по АДРЕСА_2 будівлі та господарські споруди домогосподарства АДРЕСА_2 , а також повідомити про відстань від межі земельної ділянки, між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , будівель та господарських споруд домогосподарства №117 , якщо вони не знаходяться на межі земельної ділянки між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ?

Зазначеним вище експертним висновком було надано відповідь про наступне;

2. на межі між домоволодінням по АДРЕСА_1 та домоволодінням по АДРЕСА_2 , будівлі та господарські споруди (окрім паркану) домогосподарства АДРЕСА_2 не знаходяться і не перетинаються з нею (межою).

2.1 відстань (лінійні проміри) від фактичної межі земельної ділянки, між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 до будівель та господарських споруд домогосподарства АДРЕСА_2 (див. додаток .№3) :

«А» - житловий будинок -1.17м.;- 0.77 м.

«Г» - сарай - 0.30 м; - 0.09 м.

«Д» - туалет - 0.38 м, - 0.43 м.

«Ж» - сарай - 0.38 м; - 0.18 м.

«1 н» - сінник -1.16м; - 0.74 м.

І на 3 питання :- чи розташовані земельна ділянка АДРЕСА_1 (ідентифікація об`єкта - має бути надана позивачем), та земельна ділянка АДРЕСА_2 -державний акт серія КВ № 054532, кадастровий № :01:077:0001, зареєстрований за № 90, 30 січня 2004 року, у межах фактичного землекористування, що склалося задовго до отримання державних актів на право власності на вищезазначені земельні ділянки, та чи відповідають державні акти фактичному землекористуванню?

У висновку № 1-17 від 07 лютого 2017 року за результатами проведення первинної судової земельно - технічної експертизи надано наступну відповідь:

3. Земельна ділянка, кадастровий номер :01:077:0001, яка перебуває у фактичному користуванні в натурі гр. ОСОБА_3 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд відповідає, межам зазначеним у державному акті на право приватної власності на землю, серія та номер КВ №054532 від 30.01.2007 р., зареєстровано за №90, кадастровий номер :01:077:0001 частково ( а.с 242)

3.1 відповідає (в частині) зовнішнім межам земельної ділянки, яка зображена у державному акті на право приватної власності на землю (а.с. 242), серія та номер КВ № 054532 від 30.01.2007 р., зареєстрованого за № 90, кадастровий номер :01:077:0001 загальною площею 0.2116 га і даним державного земельного кадастру (а.с.208) у вершинах поворотних (проміжних) точок (див. додаток №3) на відрізку від А до Б - який зображений чорною лінією (точки 10, 17,18, 19, 21, 22 , 23 ,24) - які в межах сереньокавдратичної похибки місця розташування межового знака відносно пунктів ДГМ ( у селах до - 0.30 м); на відрізку від В до Г - який зображений чорною лінією (точки 26, 31, 32,33).

3.2 не відповідає (в частині) зовнішнім межам земельної ділянки, яка зображена у державному акті на право приватної власності на землю (а.с.242), серія та номер КВ №054532 від 30.01.2007 р., зареєстровано за №90, кадастровий номер :01:077:0001 загальною площею 0.2116 га і даним державного земельного кадастру (а.с.208) у вершинах поворотних точок (див. додаток №3) на відрізку від А до Б - який зображений чорною лінією точки 9, 11, 12, 13, 14, 15, 20; Б до В - який зображений чорною лінією точка 25; В до Г - який зображений чорною лінією точки 27, 28,29,30; Г до А - який зображений чорною лінією точки 1,2,3,4,5,6,7,8.

Надаючи оцінку експертному висновку, суд першої інстанції, на думку колегії суддів дійшов обґрунтованих висновків, за якими вбачається наступне.

У зведеному плані (додаток 1 до висновку) заштрихованою лінією червоного кольору зображена межа земельної ділянки згідно державного акта на ім`я гр. ОСОБА_1 , - позивача первинного позову. Чорною лінією, яка проходить від точки Б до А, зазначено межі фактичного користування земельних ділянок № НОМЕР_1 , та № НОМЕР_2 , які належать гр. ОСОБА_1 , - позивачу первинного позову.

Від точки Б до А знаходиться земельна ділянка, яка належить відповідачу ОСОБА_3 .

З вищевказаного додатку вбачається, що від точки 23 до точки 17 є явна невідповідність фактичного використання сторонами по справі земельних ділянок, відомостям, які вказані в державних актах, а саме - має місце зміщення в сторону збільшення земельної ділянки відповідачки ОСОБА_3 за рахунок використання земельної ділянки позивача ОСОБА_1 .

В додатку № 2 до експертного висновку зазначено план-схему розміщення меж спірних земельних ділянок масштабі 1:650.

Згідно відрізку № 1 - межі по фактичному використанню земельної ділянки (металева сітка на дерев'яних стовпах), не відповідають межам, визначеним державним актом від 11.01.2006 р. Серії ІІІ - КВ № 0673434 та даним (координатам вершин поворотних точок), які внесені до державного земельного кадастру (поземельна книга 013770001).

Причому, переміщення фактичної межі в натурі, площею 0,0007 га (7 кв.м.) відбулося в сторону земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , (відбулося її зменшення), та, відповідно, відбулося фактичне збільшення меж земельної ділянки гр. ОСОБА_3 , - відповідача по справі.

Згідно відрізку № 2 - межі по фактичному використанню земельної ділянки (металева сітка на бетонних стовпах і по умовній лінії), не відповідає межам, визначеним державним актом від 11.01.2006 р. Серії ІІІ - КВ № 0673434 та даним (координатам вершин поворотних точок), які внесені до Державного земельного кадастру (поземельна книга 013770001.

Переміщення фактичної межі в натурі площею 0,0005 га (5 кв.м.) відбулося в сторону земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , (відбулося зменшення земельної ділянки), кадастровий номер: :01:377:001, та, відповідно, відбулося фактичне збільшення меж земельної ділянки гр. ОСОБА_3 , - відповідача по справі.

Стовпи (опори), частково по паркану мають відхилення від вертикального положення (мають нахили), як в сторону домоволодіння гр. ОСОБА_1 , так і в сторону домоволодіння гр. ОСОБА_3 .

Дві земельні ділянки по фактичному користуванню зображено лінією коричневого кольору, що утворює замкнуті контури. Межі земельних ділянок згідно державного акта на право приватної власності на землю III- КВ №067434 від 11,01,2006 п, загальною площею 0,4195 і даним державного земельного кадастру зображені лінією червоного кольору, що утворює замкнуті контури.

Методом накладання зовнішніх меж, експертом встановлено:

На відрізку 1, що зображений та описаний в додатку № 2: від А до Б в точках 18, 19, 20, 21, 22, 23 - межа повинна проходити прямою лінією між точками 17 та 1 згідно державного акта на право приватної власності на землю ІІІ-КВ № 067434 від 11.01.2006 р. загальною площею 0.4195 і даних державного земельного кадастру.

По фактичному користуванню межа (паркан) має дугоподібне викривлення між точками 17 та 1 в сторону домоволодіння гр. ОСОБА_1 .

Переміщення фактичної межі площею 0 0007 га (7 кв.м) відбулося в сторону земельної ділянки гр. ОСОБА_1 кадастровий номер :01:377:0001.

Домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_3 , розташоване на земельній ділянці, по фактичному користуванню, загальною площею 0.2198 га (2198 кв.м)., до якого згідно технічного паспорту входять наступні будівлі: «А» - житловий будинок, «а»- веранда, «Б» - погріб, «В» - сарай, «Г» - сарай, «Д» - туалет, «забор», «ворота».

Будівлі та споруди, які не вказані у технічному паспорті: «Е» -сарай, «Є»-гараж, «Ж» - сарай, «1н»-сінник, «2н» -навіс, «Зн» - навіс, відповідно до натурного обстеження.

Під час проведення натурного обстеження експертом були виміряні координати кутів будівель та споруд, що знаходяться біля межі земельних ділянок між домогосподарствами по АДРЕСА_1 та №117 . По результату обробітку складений план із нанесеними зовнішніми кутами будівель і споруд.

На основі даних, отриманих при вивченні документів та результатів візуально-інструментального обстеження земельних ділянок і земельних поліпшень експертом встановлено, що на межі між домоволодінням по АДРЕСА_1 , яке належить позивачу первинного позову ОСОБА_1 , та домоволодінням по АДРЕСА_2 , яке належить відповідачці первинного позову ОСОБА_3 , будівлі та господарські споруди (окрім паркану) домогосподарства АДРЕСА_2 не знаходяться та не перетинаються з нею.

Відстань від фактичної межі земельної ділянки, між домоволодіннями по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 до будівель та господарських споруд домогосподарства АДРЕСА_2 :

«А» - житловий будинок - 1.17 м.;- 0.77 м; «Г» - сарай - 0.30 м; - 0.09 м., «Д» - туалет - 0.38 м, - 0.43 м., «Ж» - сарай - 0.38 м; - 0.18 м., «1н» - сінник -1.16м; - 0.74 м.

Тобто, споруда «сінник», яка є зокрема предметом даного спору, однією виступною конструкцією стіни розміщена менш, ніж за 1,0 м., а саме, - 0,74 м від межі сусідньої ділянки, яка належить позивачу первинного позову ОСОБА_1 , що є порушенням ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, де, зокрема, в п.3.25* абзац 3, зазначено, що для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.

За таких обставин, враховуючи, що сінник розташований менш ніж за 1 м. від меж земельних ділянок сторін, а огорожа (сітка зі стовпами) розташована з порушенням встановлених меж землекористування, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 за первісним позовом про зобов`язання ОСОБА_3 з урахуванням вимог п. 3.25* ДБН 60-92 "Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень", демонтувати споруду (сінник), яка знаходиться вздовж спільної межі на відстань не менше 1,0 м від спільної межі земельних ділянок, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; та зобов`язання ОСОБА_3 демонтувати з належної ОСОБА_1 земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , сітку - огорожу разом із стовпами - кріпленнями у вершинах поворотних точок № 13, 14, 18, 19, 20, 21, 22, 23, на відрізку від А - Б, що зазначені в додатку № 1 висновку експерта.

Заперечуючи в апеляційній скарзі проти обставин, встановлених у висновку експерта, скаржник, на думку колегії суддів не наводить обґрунтованих доводів щодо їх спростування.

Так, зазначаючи, що експертом не встановлено факт порушення саме нею земельного законодавства та цивільних прав позивача, ОСОБА_3 не бере до уваги, що питання наявності вини та встановлення факту порушення прав не входить до компетенції судового експерта, а оцінку відповідним обставинам надає суд.

При цьому, саме на ОСОБА_3 в силу положень ст. 319 ЦК України покладено тягар з утримання належного їй нерухомого майна (земельної ділянки), у тому числі в частині дотримання норм земельного законодавства та ДБН, незважаючи на те, що відповідне майно було нею успадковане з раніше сформованими межами.

Доводи апеляційної скарги в частині неврахування судом акту про встановлення на місцевості та погодження зовнішніх меж земельної ділянки ОСОБА_1 від 11 лютого 2000 року та відсутності у позивача будь-яких претензій при встановленні зовнішньої межі у 2000 році, підлягають відхиленню, оскільки межі земельних ділянок сторін на місцевості на момент розгляду справи судом встановлені шляхом визначення точних координат на місцевості згідно документації, наявної в органах Державного земельного кадастру, за участю землевпорядних організацій та органу місцевого самоврядування, а тому погодження попередніми власниками земельних ділянок їх меж у 2000 році не має правового значення для вирішення даного спору.

Щодо вирішення вимог ОСОБА_3 за зустрічним позовом, то колегія суддів вважає, що висновки суду ґрунтуються як на нормах діючого законодавства так і матеріалах справи.

Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 не оспорював той факт, що ним на власній земельній ділянці здійснюється розміщення та тримання пасіки.

Однак, ОСОБА_3 вимагаючи перенесення пасіки та заборону її розміщення протягом усього часу володіння земельною ділянкою ОСОБА_1 , не зазначає нормативно-правового обґрунтування таких вимог.

Судом першої інстанції обґрунтовано не застосовано до даних правовідносин положення Закону України «Про бджільництво», так як фізичні особи не входять до переліку суб`єктів бджільництва, які містяться статті 4 Закону.

Згідно додатку № 5 до Наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів» № 173 від 19.06.96 р. (із змінами та доповненнями), яке зареєстроване в Міністерстві Юстиції України 24 липня 1996 року за № 379/1404, санітарно - захисна зона бджільницьких ферм становить 300 м. до межі ( в т.ч. до межі житлової забудови), причому, градація потужностей бджільницьких ферм вищевказаним нормативним актом не регламентована.

Тобто, розміри санітарно-захисних зон до житлової забудови та прирівняних до неї об`єктів встановлюються для сільськогосподарських підприємств (а не фізичних осіб-бджолярів), а тому суд обґрунтовано вважав, що розмір санітарно-захисної зони у 300 м від пасіки фізичної особи, яка не здійснює господарську діяльність у галузі бджільництва, а здійснює утримання бджіл для власних потреб, на ОСОБА_1 - не поширюється.

Суд обґрунтовано врахував положення Наказу Головного державного інспектора ветеринарної медицини № 9 від 30.01.2001 року «Про затвердження інструкції щодо попередження та ліквідації хвороб і отруєнь бджіл», згідно п. 1.3. якого, при розміщенні пасіки на присадибній ділянці (подвір`ї) огорожа повинна бути заввишки не менше 2,5 м для підвищення рівня льоту бджіл.

Однак, позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_1 встановлення огорожі у відповідності із зазначеними вище нормами права, ОСОБА_3 в межах даного провадження не заявлено.

Щодо позовних вимог про не розміщення пасіки поруч з спільною межею протягом усього часу володіння земельною ділянкою ОСОБА_1 , - то як правомірно зазначено судом першої інстанції - заборона ОСОБА_1 тримати пасіку на власній земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності, при відсутності прямої законодавчої заборони на таке тримання, буде порушенням положень ст.ст. 21, 41 Конституції України, ч. 1 ст. 316 ЦК України.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_1 перенести місце вигулу качок від житлового будинку з додержанням санітарних норм, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно положень ст. 104 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров`я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше.

Однак позивачем за зустрічним позовом не наведено суду належних та допустимих доказів того, що тримання свійської птиці ОСОБА_1 на належній йому земельній ділянці створює загрозу життю та здоров`ю позивачки ОСОБА_3 , чи завдає шкоди її майну, з огляду на що у задоволенні таких позовних вимог судом обґрунтовано відмовлено.

Інша частина позовних вимог (щодо відмови ОСОБА_1 у знесенні огорожі) зводяться до не визнання (заперечення) первісного позову, оцінка обґрунтованості якого надана вище, та не можуть розглядатися як самостійні позовні вимоги.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , залишити без задоволення;

рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 17 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено16 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: