ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/649/20
У Х В А Л А

"21" грудня 2020 р. смт. Петриківка

Петриківський райсуд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Іщенко І.М. при секретарі Денисенко Н.В.,розглянувши в судовому засіданні клопотання відповідача ОСОБА_1 про стягнення витрат по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третьої особи :Приватного нотаріуса Петриківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лимар Є.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування записів про державну реєстрацію права власності

В С Т А Н О В И В

04 грудня 2020 року на початку судового засідання від представника позивачки ОСОБА_4 надійшла заява про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третьої особи :Приватного нотаріуса Петриківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лимар Є.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування записів про державну реєстрацію права власності.

04 грудня 2020 року ухвалою суду залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третьої особи :Приватного нотаріуса Петриківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Лимар Є.В. про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування записів про державну реєстрацію права власності

10 грудня 2020 року від відповідачки ОСОБА_1 до канцелярії суду надійшло клопотання про стягнення із ОСОБА_2 на її користь 2000 грн за відрив від звичайних зайнять, 147 грн за відправку кореспонденції, 2000 грн за сплату пального та 1600 грн на користь її представника ОСОБА_5 за відрив його від звичайних зайнять, а всього 5747 грн.

Суд розглянувши заяву, встановив наступне.

Згідно ч.ч.5, 6 ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Частина 9 статті 141 ЦПК України визначає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до ч.ч. 6-7 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до п.38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах », у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач. При цьому саме по собі пред`явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Статтею 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Жодних належних доказів, які б підтверджували надання відповідачу ОСОБА_1 правової допомоги адвокатом не надано, так само не надано договору про надання правової допомоги, та не підтверджено сплату коштів за надання правової допомоги в розмірі, що зазначений в заяві від 10.12.2020 року

Суд ставиться до наданих доказів, щодо витрат на правову допомогу, критично виходячи з наступного.

Витрати на професійну правничу допомогу можуть бути відшкодовані за умови, що вони були надані саме адвокатом, а не представником за довіреністю, це прямо випливає з норм ст.ст.60, 133, 137 ЦПК України.

Долучення відповідачкою фіскальні чеки на витрату пального не містить її прізвища і не може бути доказом її особистих витрат в підготовчому засіданні.

Позивач ОСОБА_2 , скористалась своїм правом і її представник подала заяву про залишення позову без розгляду. Отже подання заяви про залишення позову без розгляду є правом позивача і формою закінчення справи без ухвалення рішення та без з`ясування обставин, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються, що не свідчить про необґрунтованість дій та зловживання правами позивача.

Отже, подання позову так само і подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача , оскільки це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, який не містить обмежень в його реалізації.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 77, 78, 81, 43, 44, 49, 58, 60, 62, 133, 137, 141, 142, 182 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про стягнення витрат відмовити

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:І. М. Іщенко