РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного позовного провадження)

14 квітня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 21.10.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 100грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Однак, ОСОБА_1 взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 31.10.2019 року має заборгованість в розмірі 30401,58грн., яка складається з наступного: 863,99грн. - заборгованість за кредитом; 24358,28грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 3493,52грн. - нарахована пеня; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250грн. - штраф (фіксована частина), 1435,79грн. - штраф (процентна складова). Оскільки відповідачка у порушення зазначених норм закону та умов договору зобов`язання за договором кредиту не виконала, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 30401,58грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1921грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд констатує, що відповідачу ОСОБА_1 було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.

Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, представник позивача в поданій позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України проводиться без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 21.10.2008 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 100грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві.

Окрім того, в матеріалах справи наявна Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду від 03.11.2008 року, підписана відповідачем ОСОБА_1 , з якої вбачається, що відповідачка була належним чином повідомлена про умови кредитування, а саме валюти кредиту, базової ставки на місяць, розміру щомісячних платежів та терміну їх внесення, а також повідомлений про розмір пені та штрафу за порушення умов кредитування.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Одночасно суд констатує, що із підписанням заяви разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» відповідачка погодилася із п.5.3 зазначених Умов, згідно якого розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися Банком за умови інформування позивальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п.4.9 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до п.6.3 до обов`язків позивальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійсненні операції по картрахункам.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг - позичальник зобов`язується погасити заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову.

Із ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно п.6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку.

ОСОБА_1 не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що підтверджується розміром заборгованості відображеного в наявному в матеріалах справи Розрахунку заборгованості.

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що ОСОБА_1 взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом 31.10.2019 року має заборгованість в розмірі 30401,58грн., яка складається з наступного: 863,99грн. - заборгованість за кредитом; 24358,28грн. - нараховані відсотки за користування кредитом; 3493,52грн. - нарахована пеня; а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250грн. - штраф (фіксована частина), 1435,79грн. - штраф (процентна складова).

Однак, суд приходить до переконання, що позовна вимога в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 24358,28грн. підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 598, 599 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ч.ч. 1, 4 ЦК України), договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Сплата процентів за кредитом є істотною умовою договору, здійснюється у строки та на умовах, визначених договором, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст. 536 ч. 2, ст. 626, ст. 628 ч. 1, ст. 1048 ч. 1, ст. 1054 ЦК України).

Беручи до уваги особливості кредитування шляхом видачі кредитної (платіжної) картки зі встановленим кредитним лімітом та із обмеженням (визначенням) у часі строку дії картки, строком повернення кредиту і, відповідно строком договору є останній день стоку дії кредитної картки, що відповідає і змісту правових позицій, висловлених Верховним Судом України у постановах від 06.11.2013 у справі № 6-116цс13, від 19.03.2014 № 6-14цс14 і № 6-20цс14, від 18.06.2014 у справі № 6-61цс14, від 17.09.2014 у справі № 6-95цс14, від 22.10.2014 у справі № 6-127цс14.

Так, з наявної в матеріалах справи Довідки, виданої АТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що термін дії Договору № б/н від 21.10.2008 року було неодноразово пролонговано. Остання пролонгація була здійснення до червня 2019 року.

Таким чином, суд констатує, що термін дії Кредитного договору №б/н від 21.10.2008 року, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 закінчився у червня 2019 року.

Правовідносини між сторонами є цивільно - правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Так, згідно ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Суд констатує, що закінчення терміну дії договору, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконанням належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 року.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимога про стягнення процентів на підставі Кредитного договору (30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом) підлягає частковому задоволенню в частині заборгованості станом на день закінчення терміну дії кредитної картки.

Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за Кредитним договором №б/н від 21.10.2008 року вбачається, що загальний залишок заборгованості за відсотками станом на 28.06.2019 року становить 21194,41грн.

Спосіб захисту порушеного права обирає позивач. Право кредитора на пред`явлення вимоги щодо стягнення боргу не заперечується як таке, що, однак, не звільняє від обов`язку пред`явити позов із належних підстав, обґрунтувати та довести його належним процесуальним порядком. Лише в такому разі можуть мати місце законні підстави для задоволення позову повністю або в обґрунтованій і доведеній частині. Правова підстава для нарахування та стягнення процентів поза межами строку дії договору, оскільки щодо цього пред`явлено і вмотивовано позов, перевіряється судом безвідносно до того, чи є з цього приводу заперечення чи інші доводи.

Окрім того, щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) суд керується наступним.

Цивільно - правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно - правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України ). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України ).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Згідно з п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно - правової відповідальності при порушенні строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором. А саме за порушення Клієнтом строків погашення платежів з будь - якого грошового зобов`язання, передбаченого умовами цього Договору більш ніж на 120 днів, Клієнт зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 500грн.+5% від суми кредиту.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно - правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно - правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Суд констатує, що вказана позиція висловлена правовим висновком ВСУ, викладеним у постанові ВСУ у постанові від 21.10.2015 року № 6-2003цс15 та Постанові КЦС ВС від 10.10.2018 року у справі №278/2615/15-ц, які суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовна вимога АТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення з ОСОБА_1 штрафу згідно вимог п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг (250грн. - фіксована частина та 1435,79грн. - процентна складова) не підлягає задоволенню.

Таким чином, судом встановлено, що заборгованість, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 за невиконання умов вказаного Кредитного договору № б/н від 21.10.2008 року становить 25506,92грн., яка складається з наступного: 863,99грн. - заборгованість за кредитом; 21149,41грн. - заборгованість відсотками за користування кредитом (до 28.06.2019 року); 3493,52грн. - заборгованість за пенею.

Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконала, що виявилося у неповернення кредитних коштів та несплаті процентів за їх користування, що стало наслідком звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума кредитної заборгованості 21149,41грн., а також сплачений позивачем судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 549-551, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.10.2008 року в розмірі 25506/двадцять п`ять тисяч п`ятсот шість/грн. 92коп., з яких:

?863/вісімсот шістдесят три/грн. 99 коп. - заборгованість за кредитом;

?21149/двадцять одна тисяча сто сорок дев`ять/грн. 41 коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

?3493/три тисячі чотириста дев`яносто три/грн. 52коп. - заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» суму сплаченого судового збору в розмірі 1921/тисяча дев`ятсот двадцять один/грн. 00коп.

У задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відмовити.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», код за , місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 14 квітня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Згідно вимог ч.1 ст.354 ЦПК України у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко