ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 квітня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/12552/19

Головуючий у першій інстанції - Коверзнев В.О.

Апеляційне провадження № 22-з/4823/22/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої-судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

розглянув заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сергієнка Андрія Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування» про захист прав споживача,

місце ухвалення рішення суду - м. Чернігів,

дата складання повного тексту судового рішення - 25 березня 2020 року.

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Європейське туристичне страхування», у якому просив стягнути з відповідача на його користь 24 492 грн. У мотивування заявлених вимог зазначав, що 28 грудня 2018 року через свого представника ОСОБА_2 уклав з ФОП ОСОБА_3 , яка діяла від імені ТОВ «Тревел Профешнл Груп», договір про надання туристичних послуг № 1278 і сплатив вартість туру в сумі 24 492 грн.

У зв`язку з раптовим захворюванням 31 грудня 2018 року він був змушений відмовитися від запланованої подорожі, про що 01 січня 2019 року електронною поштою повідомив відповідача та просив зафіксувати страховий випадок. 10 січня 2019 року він звернувся до відповідача із заявою про отримання страхового відшкодування, проте у задоволенні заяви було відмовлено з тих підстав, що його захворювання сталося раніше, ніж вступив в дію страховий поліс (пам`ятка).

Стверджував, що у відповідності з п. «е» розділу 2 договору про надання туристичних послуг саме 28 грудня 2018 року (дата сплати вартості туру) і є датою укладання та підписання страхового полісу-пам`ятки, а своїми діями стосовно відмови у виплаті страхового відшкодування відповідач порушив його права, як споживача послуг туристичного страхування.

Рішенням від 24 грудня 2019 року Деснянський районний суд м. Чернігова у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПрАТ «Європейське туристичне страхування» про захист прав споживача відмовив.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Постановою від 25 березня 2020 року Чернігівський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, а рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2019 року - скасував. Позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Європейське туристичне страхування» про захист прав споживача - задовольнив частково. Стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 4 898,4 грн страхового відшкодування. Вирішив питання розподілу судових витрат.

02 квітня 2020 року до Чернігівського апеляційного суду надійшла заява позивача через представника Сергієнка А.М. про ухвалення додаткового рішення про стягнення на користь позивача 24 492 грн, у мотивування якої адвокат зазначив, що апеляційним судом була залишена поза увагою та обставина, що договір про надання туристичних послуг № 1278 від 28 грудня 2018 року був укладений саме на двох осіб - ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_2 , і кошти у розмірі 24 492 грн були сплачені саме за двох осіб, отже і страхове відшкодування у розмірі 24 492 грн повинно бути стягнуто у повному обсязі з урахуванням настання страхового випадку - захворюванням і ОСОБА_2 . Двоє інших туристів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 полетіли у заплановану подорож і жодних претензій до страхової установи не мають.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, апеляційний суд приходить висновку, що у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення належить відмовити, враховуюче наступне.

Статтею 270 ЦПК України визначені підстави, за яких суд має повноваження ухвалити додаткове рішення. Так, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Вимоги до змісту рішення суду встановлені ст. 265 ЦПК України. Так, рішення суду складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням фактичних обставин, встановлених судом, та змісту спірних правовідносин; мотивованої оцінки кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду; та з резолютивної частини із зазначенням висновку суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

За приписами п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст. 270 ЦПК України; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Зі змісту позову ОСОБА_1 , як його описової, так і резолютивної частини, вбачається, що позовною вимогою було стягнення з ПрАТ «Європейське туристичне страхування» на його користь 24 492 грн страхового відшкодування.

Своїм рішенням від 25 березня 2020 року Чернігівський апеляційний суд позовні вимоги задовольнив частково, стягнув з відповідача на користь ОСОБА_1 4 898,4 грн страхового відшкодування. Указане рішення у касаційному порядку оскарженню не підлягає, тобто набрало законної сили.

Дійшовши висновку про часткове задоволення позову, апеляційний суд указав, що договір про надання туристичних послуг № 1278 був укладений на 4-х осіб, тобто споживачем туристичних послуг був не лише позивач (т. 1 а.с. 11-18). ОСОБА_1 лише діяв від імені усіх туристів, укладаючи договір. Таким чином, вартість подорожі становить 6 123 грн на кожну особу. При цьому, Пам`ятка застрахованої особи свідчить про те, що із суми страхового відшкодування утримується франшиза у розмірі 20 % від суми понесених збитків. Таким чином, з відповідача на користь ОСОБА_1 відшкодуванню підлягає 4 898,4 грн (вартість подорожі - 20 % франшизи).

Посилання представника позивача у заяві про ухвалення додаткового рішення про те, що договір про надання туристичних послуг від 28 грудня 2018 року № 1278 був укладений лише на двох осіб - ОСОБА_1 та його дружину ОСОБА_2 , і саме за двох осіб турагенту були сплачені кошти в сумі 24 492 грн, а отже на його користь слід стягнути заявлену у позові суму повністю, не підпадає під визначені п.п. 1, 2 ст. 270 ЦПК України підстави для ухвалення додаткового рішення і фактично є доводами щодо незгоди з мотивами ухваленого судового рішення та сумою стягнутих коштів.

Постанова Чернігівського апеляційного суду від 25 березня 2020 року, в тому числі її мотивувальна та резолютивна частини, сформовані у відповідності до положень ст. 265 ЦПК України, в ній чітко викладено висновок щодо суті даного спору та мотиви часткового задоволення позову, а задоволення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення призведе до зміни його суті.

Такими чином, ухвалення додаткового рішення з тих мотивів, які зазначає у своїй заяві сторона позивача, цивільно-процесуальним законодавством не передбачено.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає викладені в заяві про ухвалення додаткового рішення доводи безпідставними, а тому її належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 270, 367, 390, п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сергієнка Андрія Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Європейське туристичне страхування» про захист прав споживача - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 27 квітня 2020 року.

Головуюча: Судді: