Справа № 700/893/20
Провадження № 2/700/439/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Пічкура С.Д.

за участю секретаря судового засідання : Кравець І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу 700/893/20 , провадження № 2/700/439/20 за позовом ОСОБА_1 до Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

До Лисянського районного суду Черкаської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої ввійшло: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в АДРЕСА_1 , розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,49 га, яка перебувала в користуванні померлої та земельна ділянка площею 2,5499 га. Постановою державного нотаріуса Лисянської державної нотаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на житловий будинок.

В судове засідання позивач не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу без її участі..

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, відзиву не подавали.

На підставі ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного.

Із свідоцтва про смерть, виданого 07 грудня 2005 року вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Босівка Лисянського району Черкаської області.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на присадибній земельній ділянці площею 0,49 га, яка перебувала у користуванні. Правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку не видавались. Даний факт підтверджується довідкою Босівської сільської ради Лисянського району Черкаської області № 239 від 10.09.2020 року.

Позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до Лисянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини .

Згідно із Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.08.2019 року ОСОБА_1 успадкувала земельну ділянку площею 2,5499 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.08.2019 року № 1427/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

На підставі ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Статтею 1218, ст.1233 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимогами ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності на майно, у разі коли це право оспорюється або не визнається, а також у разі втрати документів на право власності на майно.

З огляду на викладене, визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом встановлено, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин необхідно визнати за позивачем право власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1235, 1236, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 200,206, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків : НОМЕР_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та право користування присадибною земельною ділянкою, на якій розташований будинок, площею 0,49 га.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Д. Пічкур