Справа № 369/7514/20
Провадження №2/369/3658/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 м. Київ

Києво-Сваятошинський районний суд Київської області у складі:

Головуючої судді Дубас Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі будинковолодіння, що є у спільній частковій власності та припинення спільної часткової власності,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вищевказана справа.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 червня 2020 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Сторони 17 вересня 2020 року подали на затвердження суду мирову угоду, яку просили затвердити ухвалою та закрити провадження у справі.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та текст мирової угоди, запропонованої одночасно на затвердження, дійшов висновку про відсутність правових підстав для затвердження мирової угоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Відповідно до ч. 5 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про відмову у зау затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо умови мирової угоди порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

Поняття спільної часткової власності визначено у частині першій статті 356 ЦК України, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Системний аналіз правових норм статтей183,358,364 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають право власності на зазначене майно пропорційно своїй частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен виділити його співвласнику таку частину житлового будинку та нежитлових будівель, яка відповідає розміру та вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

У тих випадках, коли в результаті виділу співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

Зазначені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі №6-1443цс16 та від 03 квітня 2013 року у справі №6-12цс13.

Судом встановлено, що в межах даної справи позивач ОСОБА_1 просила суд виділити ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , в натурі належну їй на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.05.2001 року приміщення в житловому будинку та господарські будівлі і споруди : коридор 2-1 пл. З, 9 кв. м.; кухня 2-2 пл. 14, 6 кв. м.; житлова 2-3 пл. 14,6 кв. м.; житлова 2-4 кв. м., що складає 42, 2 кв. м, а також : вбиральня літера «Ж», сарай літера «К», погріб літера «К1», ворота з хвірткою № 5, У частина огорожі №, № 7, 11, 12, що становить частку 3/20, ОСОБА_2 , виділити в натурі : веранда 1-1пл. 16, 8 кв. м.; кухня 1-2 пл. 9,3 кв. м.; санвузол 1-3 пл. 5, 0 кв. м.; житлова 1-4 пл. 14,4 кв. м.; житлова 1-5 пл. 15, 6 кв. м.; кухня 1-6 пл. 6, 9 кв. м.; тамбур І пл.. 4, 8 кв. м.; веранда 3-1 пл. 4, 8 кв. м.; передпокій 3-2 пл. 26, 9 кв. м.; кухня 3-3 пл. 11,9 кв. м.; ванна 3-4 пл. 6, 3 кв. м.; житлова 3-5 пл. 13,6 кв. м.; житлова 3-6 пл. 17, 3 кв. м, що в сумі складає 153, 6 кв. м, а також : ганок літера «а7» пл. 1,9 кв. м.; сходи літера «а8» пл. 5, 2 кв. м.; балкон літера «а9» пл. 1,3 кв. м.; вбиральня літера «Г», погріб літера «Д», літній душ літера «Е»,огорожа № 6, хвіртка № 13, ворота № 14, 1/2 частина огорож №, № 7, 11, 12- загальною інвентаризаційною вартістю 1 203 995 грн., що становить частку 17/20.

Припинити право спільної часткової власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 в зв`язку з поділом його в натурі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Суд, надавши правову оцінку умовам мирової угоди, вважає, що її положення суперечать вимогам чинного законодавства та приходить до висновку, що заява про затвердження мирової угоди не підлягає задоволенню, оскільки порушуються права інших співвласників змінюються їх частки в майні, але їх право спільної часткової власності не припиняється. Крім того, не може бути затверджена мирова угода лише між представником позивача адвокатом Шокуровим Юрієм Леонідовичем та відповідачем ОСОБА_2 .

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Мирова угода ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах, вона, як правило виконується добровільно. У противному разі, мирова угода, затверджена судом, може бути підставою для примусового виконання.

Зважаючи на те, що умови мирової угоди повинні нести зобов`язальний характер для сторін, оскільки ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, викладені умови в певній частині виходять за межі правового поля, в певній частині є не виконуваними та порушуючими право власності інших співвласників, суд відмовляє у затвердженні мирових угод у запропонованому вигляді.

Крім того, суд звертає увагу на деякі питання у вирішенні питання щодо виділення в натурі майна:

1.Поділ домоволодіння на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними державними будівельними нормами.

2.Поділ у добровільному або судовому порядку можливий лише за умови, якщо співвласники оформили право власності або право користування на земельну ділянку під будинком. Без документів на землю виділ часток неможливий.

3.Для поділу будинку у добровільному чи судовому порядку необхідна технічна можливість виділити кожному співвласнику відокремлене приміщення з власним входом.

За відсутності будь-якої з цих умов, виділ суперечитиме вимогам Закону, а отже є неможливим як в добровільному так і в судовому порядку.

Також сторони не позбавлені можливості при відсутності спору щодо визначення, зміни розміру часток, а також виділу частки спільного майна в натурі (поділу) оформити відповідний договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна у нотаріуса.

Проте, позивачем не надано доказів щодо відмови нотаріуса у посвідченні договору про виділ частки з нерухомого майна.

Таким чином, у зв`язку із неможливістю порушення прав, свобод та інтересів жодної із сторін по справі, а також враховуючи те, що поділ будинку на самостійні об`єкти нерухомого майна повинен відповідати умовам, що передбачені чинними державними будівельними нормами, суд приходить до висновку про відмову у визнанні мирової угоди, укладеної між представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Шокуровим Юрієм Леонідовичем, з однієї сторони та відповідачкою ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі будинковолодіння, що є у спільній частковій власності та припинення спільної часткової власності.

Керуючись ст. ст. 207, 208 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної між представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Шокуровим Юрієм Леонідовичем, з однієї сторони та відповідачкою ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі будинковолодіння, що є у спільній частковій власності та припинення спільної часткової власності.

Продовжити судовий розгляд цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ в натурі будинковолодіння, що є у спільній частковій власності та припинення спільної часткової власності та призначити судове засідання на 21 січня 2021 року о 12 годині 35 хвилин.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.В. Дубас