Справа № 464/6325/19
пр.№ 2/464/369/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2020 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Чорна С.З.

при секретарі судових засідань Бусько Ю.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,-

за участю:

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Сихівського районного суду м.Львова з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Квартирно-експлуатаційною частиною району міста Львова 28.07.1994р. та зареєстрованого у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації за номером запису 8318 в книзі №13 від 27.08.1996р., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належало нерухоме майно, а саме, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Львівським обласним управлінням житлово-комунального господарства Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 27.08.1996р. квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована в ј частині на праві приватної власності на підставі Свідоцтва на спадщину від 14.07.1995р. за ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.2010р. №1-95, виданого державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори Горонною І.С., ОСОБА_1 успадкувала від ОСОБА_4 Ѕ частину спадкового майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.2010р. №1-97, виданого державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори Горонною І.С., ОСОБА_2 успадкував від ОСОБА_4 Ѕ частину спадкового майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25644802 від 22.03.2010р., ОСОБА_1 також володіє ј часткою вищезгаданої квартири у формі приватної спільної часткової власності. Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25644866 від 22.03.2010р., ОСОБА_2 також володіє ј часткою вищезгаданої квартири у формі приватної спільної часткової власності. Таким чином, вищезгадана квартира перебуває у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_1 (частка власності 1/2) та ОСОБА_2 (частка власності 1/2) та у приватній спільній частковій власності ОСОБА_1 (частка власності 1/4) та ОСОБА_2 (частка власності 1/4). Однак, ОСОБА_1 виявила бажання припинити спільну сумісну власність, у зв`язку чим зверталася до ОСОБА_2 з листом-повідомленням від 21.10.2019р. з проханням про укладення договору про поділ квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_1 зверталася із листом-повідомленням від 21.10.2019р. про продаж її ј частки у приватній спільній частковій власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та своєї частки у праві спільної сумісної власності на цю ж квартиру за 557 338 грн. згідно звіту №20082019/3 про незалежну оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки до звіту №20082019/3. Тим не менш, жодної відповіді ані про намір, ані про відмову укласти такий договір не отримала. Лист-повідомлення щодо продажу часток також залишився проігнорованим відповідачем. Поштова кореспонденція повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Таке свідчить про недобросовісність відповідача та його свідоме бажання не знаходити компромісне рішення щодо вищезгаданого нерухомого майна у позасудовому порядку. Оскільки між співвласниками не існує домовленості про визначення розміру часток в квартирі, позивач вимушена звернутись до суду з позовом та просити, виходячи із рівності часток в спільній власності визначити за нею та відповідачем по Ѕ частки спірної квартири.

Ухвалою суду від 16.12.2019 у даній справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її судовий розгляд.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав, щодо задоволення позовних вимог позивача не заперечує.

Заслухавши думку учасників процесу, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Квартирно-експлуатаційною частиною району міста Львова 28.07.1994р. та зареєстрованого у Львівському міжміському бюро технічної інвентаризації за номером запису 8318 в книзі №13 від 27.08.1996р., ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності належало нерухоме майно, а саме, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно реєстраційного посвідчення, виданого Львівським обласним управлінням житлово-комунального господарства Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації від 27.08.1996р. квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована в ј частині на праві приватної власності на підставі Свідоцтва на спадщину від 14.07.1995р. за ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 .

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.2010р. №1-95, виданого державним нотаріусом Шостої львівської державної нотаріальної контори Горонною І.С., ОСОБА_1 успадкувала від ОСОБА_4 Ѕ частину спадкового майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.03.2010р. №1-97, виданого державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори Горонною І.С., ОСОБА_2 успадкував від ОСОБА_4 Ѕ частину спадкового майна квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25644802 від 22.03.2010р., ОСОБА_1 також володіє ј часткою вищезгаданої квартири у формі приватної спільної часткової власності.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25644866 від 22.03.2010р., ОСОБА_2 також володіє ј часткою вищезгаданої квартири у формі приватної спільної часткової власності.

Таким чином, вищезгадана квартира перебуває у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_1 (частка власності 1/2) та ОСОБА_2 (частка власності 1/2) та у приватній спільній частковій власності ОСОБА_1 (частка власності 1/4) та ОСОБА_2 (частка власності 1/4).

Однак, ОСОБА_1 виявила бажання припинити спільну сумісну власність, у зв`язку чим зверталася до ОСОБА_2 з листом-повідомленням від 21.10.2019р. з проханням про укладення договору про поділ квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Також ОСОБА_1 зверталася із листом-повідомленням від 21.10.2019р. про продаж її ј частки у приватній спільній частковій власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та своєї частки у праві спільної сумісної власності на цю ж квартиру за 557 338 грн. згідно звіту №20082019/3 про незалежну оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки до звіту №20082019/3.

Однак, жодної відповіді ані про намір, ані про відмову укласти такий договір не отримала. Лист-повідомлення щодо продажу часток також залишився проігнорованим відповідачем.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Також, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Так, з метою реалізації позивачу своїх майнових прав, виникла необхідність у визначені частки у праві спільної сумісної власності у такій.

Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Як зазначено у п.17 Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» - розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю, зокрема: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України від 19.06.1992 № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду»). Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно (ч.4 ст.355 ЦК), тобто діє презумпція спільної часткової власності. Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно із ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що між двома співвласниками квартири АДРЕСА_2 , відсутня домовленість щодо часток, які належать їм на праві спільної сумісної власності, тому слід визначити за кожним із співвласників по 1/2 ідеальної частки вказаного приміщення, що відповідатиме засадам рівності часток у спільній сумісній власності.

На підставі ст.ст.15, 16, 368, 370-372 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток у праві спільної сумісної власності - задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити за ОСОБА_2 1/2 частку в праві спільної сумісної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 536,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 29.01.2020.

Суддя Чорна С.З.