Справа № 313/1608/19
Провадження № 2/313/148/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Веселівської вселищної ради Веселівського району Запорізької області, про визнання права на приватизацію житла та визнання права власності на квартиру,

ВCТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Веселівської селищної ради Веселівського району Запорізької області з проханням визнати за ними право на приватизація та визнання права власності на 1/2 частки 4-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився. До суду звернувся з письмовою заявою у якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує. У разі визнання відповідачем позову, просить суд ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою судового збору, залишити за ним.

Представник відповідача Веселівської селищної ради Запорізької області Рєдкозубов О.А., у судове засідання не з`явився, але 11.01.2020 р. звернувся в суд з клопотанням № 02-01-17/0057 про розгляд справи без участі їхнього уповноваженого представника на підставі доказів, наявних в матеріалах справи з урахуванням того, що Веселівська селищна рада не заперечує проти задоволення позову.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, тому можливо розглянути справу по суті у відсутності сторін по наявним у справі доказам, відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 81 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч. 3, 5 вказаної правової норми цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (ч. 1 ст. 12, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 13 ЦК України).

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач з 09.10.1987 р. та по день звернення до суду зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним реєстраційним штампом у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 виданим Веселівським РВ УМВС України в Запорізькій області від 16.01.2001 р.

Зазначене житло позивач використовує на підставі договору найму квартири в будинках державного та громадського житлового фонду Української СРСР від 05.04.1990 р. Договір найму укладений між позивачем та начальником підприємства Веселівське ПУЖКХ (а.с. 13).

Дана квартира складається з чотирьох житлових кімнат.

Згідно п.1.1. договору найму, позивачеві надано в безстрокове користування квартиру з житловою площею 20,3 кв.м., що складається з двох кімнат.

Крім того, в кв. АДРЕСА_1 , було поселено і громадянина ОСОБА_2 , 1952 року народження, який за вказаною адресою не проживає взагалі.

Факт прописки ОСОБА_2 пітверджується довідкою, виданою головою ОСББ «Топольок-2009» Ваврик А .Р. , 06.01.2019 р. та довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою відділом «Центр надання адміністративних послуг» Веселівської селищної ради № 1653 від 10.12.2019 р.

25.04.2018 р. позивач звернувся до Веселівської селищної ради з заявою про намір оформити право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Просив надати інформацію, чи перебуває вказана квартира на балансі Веселівської селищної ради, якщо так, то зазначити перелік документів та порядок приватизації.

26.04.2018 р. Веселівська селищна рада надала відповідь, що вказана квартира на балансі у селищної ради не перебуває. Для оформлення правовстановлюючих документів рекомендовано звернутись до районного суду.

02.01.2019 р. представником ОСОБА_1 , з метою отримання загальної інформації по кв. АДРЕСА_1 , подано запит до КП «Веселівське бюро технічної інвентаризації». Будь-які відомості щодо об`єкту нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в архіві КП «Веселівське БТІ» відсутні .

Відповідно до довідки виданої ОСББ «Топольок-2009», ОСОБА_1 , який зареєстрований і проживає з 1981 року за адресою АДРЕСА_1 , заборгованості за цей період зі сплати квартирної плати не має. Зареєстрований за цією адресою ОСОБА_2 , але не проживає з 2006 року. Має заборгованість зі сплати квартирної плати в сумі 4 712, 00 грн.

Станом на день звернення до суду на території Веселівського району Запорізької області відсутній орган приватизації, через що, позивач не має можливості вирішити дане питання у позасудовому порядку, у зв`язку із чим вимушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою про визнання права на приватизацію житла та визнання права власності на квартиру.

Право на безоплатну приватизацію раніше займаного житла, або іншого, позивачем не використано.

Відповідно ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Приватизація квартир (будинків) здійснюється відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Відповідно п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норм 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додаткових 10 квадратних метрів на сім`ю.

У ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», зазанчено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Відповідно п. 11 ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

Згідно ст. 9 Житлового кодексу Української РСР, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах з позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, передбачено, що судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами про визнання права власності на майно, про витребування майна з чужого незаконного володіння чи відшкодування його вартості, про усунення інших порушень прав власника. Судами розглядаються й інші позови, пов`язані з охороною права приватної власності. Відповідні положення щодо захисту права приватної власності поширюються також і на особу, яка хоча не є власником, але володіє майном з підстав, передбачених законом чи договором.

Відповідно до абз. 3-5, п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 10.06.2010 року по справі № 1-38/2010, Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначає правові основи приватизації житла як один зі способів набуття його у власність. Метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення їх до участі в утриманні і збережені існуючого житла та формування ринкових відносин.

Згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація державного житлового фонду здійснюється шляхом його відчуження на користь громадян України у спосіб безоплатної передачі їм квартир (будинків), кімнат у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю, а також продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Встановлення зазначеної санітарної норм для безоплатної приватизації житла є законодавчою гарантією держави забезпечити справедливу передачу громадянам України у власність державного житлового фонду на рівних умовах і в рівних розмірах.

Зазначені вище обставини повністю підтверджуються доданими до позовної заяви доказами.

Відповідно ст. 345 ЦК України, фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідач позов визнав.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем, суд за результатами підготовчого провадження ухвалює рішення.

Питання із судовими витратами вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а також з врахуванням заяви позивача, який просить судові витрати залишити за ним.

На підставі викладеного, ст.ст.15,16 ЦК України, ст. 47 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», керуючись ст.ст. 1-13, 81, 89, 141, 200, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , право на приватизацію 1/2 частки 4-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності на приватизацію 1/2 частки 4-х кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасована, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний 16.01.2020