КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 381/1029/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7669/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача судової палати з розгляду цивільних справ Слюсар Т.А., розглянувши у порядку апеляційного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2020 року у складі судді Осаулової Н.А.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порідку поділу майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2020 року визнано неподаною заяву ОСОБА_1 про відвід судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. від розгляду цивільної справи - зловживанням процесуальними правами.

Застосовано до відповідача за первісним позовом та позивача та зустрічним позовом ОСОБА_1 заходи процесуального примусу в вигляді попередження.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулової Н.А. залишено без розгляду.

30 березня 2020 року ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, яка ухвалою Київського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року залишена без руху та скаржнику надано п`ять днів з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків, а саме: надання клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши подану апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2020 року, необхідно відмовити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, з огляду на наступне.

Ухвала Київського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року була направлена ОСОБА_1 супровідним листом від 27 квітня 2020 року на адресу, яка міститься в матеріалах справи, а саме: АДРЕСА_1 .

За період перебування справи без руху з 27.04.2020 року по 25 травня 2020 року на адресу суду не повернулись зворотні повідомлення про вручення копії ухвали від 27 квітня 2020 року, у зв`язку з чим ОСОБА_1 , було повторно направлено вказану ухвалу для виконання.

Копія вказаної ухвали отримана скаржником 12 травня 2020 року, проте до суду розписка надійшла 30 червня 2020 року, повторно направлена ухвала суду також була отримана скаржником 12 червня 2020 року, розписка про що надійшла до суду 30 червня 2020 року.

Між тим, у встановлені в ухвалі Київського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року строки, недоліки апеляційної скарги скаржником не усунено. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року, у строки, встановлені судом, від ОСОБА_1 на адресу суду також не надходило.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, за весь період перебування справи в суді апеляційної інстанції, з моменту надходження справи до Київського апеляційного суду, а саме з 22 квітня 2020 року ОСОБА_1 жодним чином не поцікавився станом свого апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою, свої процесуальні обов`язки апелянта належно не реалізував, вимог ухвали Київського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року про залишення його апеляційної скарги без руху, отриманої ним особисто, не виконав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Частина 3 цієї статті встановлює, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, виходячи з того, що ОСОБА_1 не виконав вимог ухвали Київського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року протягом встановленого судом строку та жодних заяв в порядку виконання ухвали суду від нього не надійшло, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2020 року, слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та поділ спільного сумісного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порідку поділу майна подружжя - відмовити.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Суддя: