СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14182/19

пр. № 2/759/1029/20

30 червня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Марус А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Національного університету «Києво-Могилянська академія» (04070, м.Київ, вул.Григорія Сковороди,2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Національного університету «Києво-Могилянська академія» суму завданої майнової шкоди в розмірі 79 066,20 грн. та судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на те, що відповідач ОСОБА_1 з 01.11.2013 був зарахований до аспірантури НаУКМА за спеціальністю 10.01.05 «порівняльне літературознавство» (з відривом від виробництва) за державним замовленням з призначенням стипендії. Наказом НаУКМА від 31.05.2016 відповідача відраховано з 01.06.2016 за невиконання індивідуального навчального плану без поважних причин та припинено виплату стипендії. Фінансування НаУКМА здійснюється за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, а тому витрати НаУКМА на виплату стипендії відповідачу за листопад 2013-липень 2016 в розмірі 79 066,20 грн. відповідач зобов`язаний відшкодувати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у спосіб, передбачений нормами ЦПК України, зокрема шляхом направлення ухвали суду про відкриття провадження у справі та призначення її до розгляду разом з позовною заявою та додатками до неї, представник відповідача направив до суду відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що з 01.01.2019 чинним законодавством України не передбачено можливості стягнення з фізичних осіб витрат на навчання аспірантів вищих навчальних закладів за державним замовленням, які були відраховані з такого вищого навчального закладу. Також просить застосувати строк позовної давності. Просить розглядати справу у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно витягу з наказу № 92-а від 22.10.2013 ОСОБА_1 був зарахований до аспірантури Національного університету «Києво-Могилянська академія» за спеціальністю 10.01.05 «порівняльне літературознавство» з 01.11.2013 року з призначенням стипендії згідно наказу № 101-а від 11.11.2013 року.

Ухвалою Вченої ради НаУКМА від 26.05.2016 протокол № 7 прийнято рішення про відрахування відповідача аспіранта третього року навчання кафедри літературознавства факультету гуманітарних наук з 01.06.2016 за невиконання індивідуального навчального плану без поважних причин.

Наказом НаУКМА від 31.05.20156 відповідача відраховано з 01.06.2016 за невиконання індивідуального навчального плану без поважних причин та припинено виплату стипендії.

Відповідно до акту ревізії Державної аудиторської служби України від 19.12.2017 № 03-21/11 про перевірку фінансово-господарської діяльності НаУКМА виплачена стипендія за період навчання підлягає відшкодуванню відрахованими аспірантами, які навчалися за державним замовленням.

Згідно ч. 1 ст. 71 Закону України «Про вищу освіту» фінансування державних закладів вищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд не приймає доводів відповідача щодо відсутності спеціальної норми закону у спірних правовідносинах та застосовує загальні норми. Однак, як встановлено, відрахування відповідача було здійснено за наказом НаУКМА № 19-а від 13.05.2016. Позивач звернувся до суду 31.07.2019 року засобами поштового зв`язку . А тому суд застосовує строк позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

Отже, виходячи з вищенаведеного, враховуючи конкретні обставини справи, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ч. 1 ст. 71 Закону України «Про вищу освіту», ст.ст. 22, 526, 1166 ЦК України, ст.ст. 81, 89, 141. 259, 263-265, 351, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції. Рішення суду на бирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Суддя: Миколаєць І.Ю.