Житомирський апеляційний суд
Справа №279/4803/19 Головуючий у 1-й інст. Невмержицька О. А.
Категорія 18 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплозабезпечення»,

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, ухвалене 23 січня 2020 року суддею Невмержицькою О.А. у м. Коростені,

у справі № 279/4803/19 за позовом Комунального підприємства «Теплозабезпечення» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за послуги централізованого теплопостачання,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року Комунальне підприємство «Теплозабезпечення» (далі - Підприємство) звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 24489,19 грн заборгованості за послуги з теплозабезпечення.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплозабезпечення у квартирі АДРЕСА_1 . Проте за період з жовтня 2016 року по серпень 2019 року відповідач надані послуги не оплачував, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 24489,19 грн.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2020 року відмовлено у задоволенні позову Комунального підприємства «Теплозабезпечення».

В апеляційній скарзі представник Підприємства, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове, яким задовольнити позов Підприємства.

На його думку, суд не врахував, що ОСОБА_1 самовільно відключив свою квартиру від мережі централізованого опалення, що не є підставою для звільнення від оплати за послуги центрального теплопостачання. Також, суд не врахував, що відповідач не вирішив у передбаченому чинним законодавством порядку питання про складення/затвердження акту про таке відключення міжвідомчою комісією, який би дав право припинити нарахування, а наданий ним акт від 13.07.2017 не відповідає вимогам законодавства. Рішення Коростенської міської ради, надане відповідачем підтверджує самовільне втручання споживача в систему централізованого опалення.

У своїх доводах послався на практику Верховного Суду України у справі №6-295цс15 від 20 квітня 2016 року, у постанові № 6-582цс15 від 18 листопада 2015 року та Верховного Суду №915/89/16 від 02 березня 2018 року.

У відзиві ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнав, посилаючись на доведення ним факту відключення належної йому квартири від мережі централізованого теплопостачання з дозволу міської ради та ненадання йому таких послуг Підприємством. Зокрема зазначив, що рішенням Коростенської міської ради №1975 від 27.08.2015 визначено окремий порядок узаконення встановленого газового обладнання (котлів) в житлових приміщеннях без дозволу виконавчого комітету Коростенської міської ради, за яким саме міська рада надає дозвіл КП «Теплозабезпечення» надавати технічні умови на відключення від центрального опалення особам згідно Додатку №1 даного рішення. Крім того, у п. 5 цього рішення КП «Теплозабезпечення» отримало дозвіл не нараховувати кошти по адресам згідно Додатку № 1. Отже вважає, що Коростенська міська рада, як орган місцевого самоврядування та як засновник позивача, прийняла рішення, яке є обов`язковим до виконання. Також вказав на можливість споживача відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Послався на відсутність підтвердження договірних відносин з позивачем та доказів приєднання належної йому квартири до централізованої системи теплопостачання. Також зазначив, що наданий ним акт від 13.07.2017 був підписаний представником позивача, що доводить факт обізнаності останнього про неспоживання ним послуг. Крім того, Підприємством 27.09.2017 йому надані технічні умови №908 на відключення від системи централізованого опалення, які фактично були ним виконані.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з теплопостачання, Підприємство зазначало, що відповідач такі послуги не оплачував, у зв`язку з чим утворився борг в сумі 24489,19 грн. На підтвердження зазначених обставин суду наданий особовий рахунок № НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 і заборгованість за надані Підприємством послуги за період з жовтня 2017 року по вересень 2019 року становить 24489,19 грн (а.с. 7).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 доведено факт правомірного відключення належної йому квартири від мережі централізованого теплопостачання з дотриманням вимог чинного законодавства, а доказів надання КП «Теплозабезпечення» до квартири відповідача послуг з постачання тепла матеріали справи не містять.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції послався на рішення Коростенської міської ради шістнадцятої сесії VIІ скликання №787 від 31.08.2017 року, яким доповнено перелік житлових приміщень, в яких проведено встановлення газового обладнання (котлів) без дозволу виконавчого комітету Коростенської міської ради до 01.08.2015 року у м.Коростені, де в списку споживачів, які самовільно від`єдналися від централізованої системи теплопостачання значиться ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).

Тобто, суд вважав, що орган місцевого самоврядування погодив встановлення ОСОБА_1 індивідуального газового опалення, а наданий відповідачем акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП від 13.07.2017 року, який складено представником КВЖРЕП №4 та КП «Теплозабезпечення», підтверджує факт відключення квартири відповідача від мережі централізованого теплопостачання та факт ненадання йому таких послуг.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з пунктами 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживач може відмовитися від отримання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України №4 від 22.11.2005, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за №1478/11758 (із змінами, внесеними наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 №169), затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого теплопостачання (далі - Порядок), який був чинним на час спірних правовідносин (наказ втратив чинність 17.09.2019). Вказаним Порядком передбачалося відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води не у квартирах чи нежитлових приміщеннях багатоквартирних будинків з ініціативи споживача, а відключення багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів. Згідно до п. 1.2 Порядку для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії.

Пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку було визначено, що відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

У постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1706цс15 зроблено висновок, що «відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення. Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерство будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Матеріали справи не містять доказів, зокрема копії відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання йому послуг з постачання тепла. Оскільки відповідачі відключилися від централізованого опалення з порушенням порядку передбаченим законодавством, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання».

Отже, чинним законодавством України на час спірних правовідносин встановлено чіткий порядок відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, який передбачає виконання низки проектно-технічних дій та погоджень їх результатів з уповноваженими органами.

Разом з тим, ОСОБА_1 не надано належних доказів відключення від мереж централізованого опалення у визначений законодавством спосіб.

Рішення міської ради №787 від 31.08.2017, яким доповнено перелік житлових приміщень, в яких проведено встановлення газового обладнання (котлів) без дозволу виконавчого комітету Коростенської міської ради до 01.08.2015 у м.Коростені, де в списку споживачів, які самовільно від`єдналися від централізованої системи теплопостачання значиться ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20), не підтверджує факт відключення споживача від централізованого опалення з додержанням порядку передбаченим законодавством. Отже, посилання суду та відповідача на таке рішення органу місцевого самоврядування є безпідставним.

Наданий відповідачем акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж ЦО та ГВП від 13.07.2017 (а.с. 23) також не може підтверджувати факт відключення від мереж централізованого опалення у визначений законодавством спосіб, оскільки не затверджений Комісією у відповідності до п. 2.7 Порядку, який діяв на час складання такого акту.

Посилання відповідача на рішення Коростенської міської ради №1975 від 27.08.2015 є безпідставним, оскільки останнє не містить Додатку №1 з переліком осіб, яким міська рада надає дозвіл КП «Теплозабезпечення» надавати технічні умови на відключення від центрального опалення, а рішення міської ради №787 від 31.08.2017 підтверджує факт проведення встановлення газового обладнання (котлів), зокрема ОСОБА_1 , без дозволу виконавчого комітету. Крім того, рішенням №1975 від 27.08.2015 особам, зазначеним у Додатку №1, який не доданий відповідачем, слід було замовити технічні умови, з метою запобігання створення аварійних ситуацій, замовити в організації, яка має ліцензію на становлення автономного опалення, обстеження власного помешкання на предмет дотримання технічних вимог при від`єднанні від системи теплопостачання, втручання в газову систему та відсутності небезпеки експлуатації автономної системи теплозабезпечення, про що скласти акт, замовити та отримати проект на газифікацію приміщення в організації, яка надає послугу по постачанню природного газу, проте доказів виконання таких умов відповідачем не надано.

Надані відповідачем технічні умови №908 на відключення від системи централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 , виписані 27.09.2017 після складення акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО і ГВП та не містять розробленого робочого проекту відключення від системи опалення та відповідної проектної документації, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання відповідно до вимог чинного законодавства та ненадання послуг з постачання тепла.

Аргументи ОСОБА_1 щодо можливості споживача відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води є обґрунтованими, проте така відмова має здійснюватися у спосіб визначений законом, чого відповідачем не доведено.

Посилання відповідача на відсутність підтвердження договірних відносин з позивачем є безпідставними, оскільки факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Заперечення відповідача щодо неотримання ним послуг Підприємства є безпідставними, оскільки підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Зазначеного відповідач не спростував. Таким чином, Підприємство виконало свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити надання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.

Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги.

Сума нарахованої позивачем заборгованості за період з жовтня 2017 року по серпень 2019 року відповідачем не спростована.

Враховуючи, що порядок відключення квартири від централізованого опалення ОСОБА_1 не дотримано, висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог є помилковим, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати за подання позову та апеляційної скарги в сумі 4802,5 грн (1921+ (1921х1,5%).

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Теплозабезпечення» задовольнити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23 січня 2020 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства «Теплозабезпечення» (місцезнаходження: Житомирська область, м.Коростень, вул. Шевченка, 8-а, ) борг за послуги з теплопостачання за період з жовтня 2017 року по серпень 2019 року в сумі 24489,19грн та судові витрати в сумі 4802,50 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 24 квітня 2020 року.