ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/281/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №698/482/19 Категорія: на ухвалу Баранов О.І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Черкаси:

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

скаржник - прокуратура Черкаської області,

позивач - Катеринопільська селищна рада,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокуратури Черкаської області на ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 28.11.2019 (повний текст складено 28.11.2019, суддя в суді першої інстанції Баранов О.І.) про залишення без розгляду позовної заяви у цивільній справі за позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах Катеринопільської селищної ради Черкаської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі,

в с т а н о в и в :

24.06.2019 заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Катеринопільської селищної ради, звернувся до суду із вказаним позовом яким просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість із виплати орендної плати у розмірі 4214,38 грн., 3371,52 грн. пені, 523,94 грн. інфляційних втрат та 105,22 грн. 3% річних, а всього 8215,06 грн.

Зазначив, що орган прокуратури звертається до суду з цим позовом, так як селищна рада відповідних дій по захисту своїх прав та інтересів належним чином не здійснює, що порушує інтереси держави у зв`язку із ненадходженням коштів від сплати орендної плати до місцевого бюджету.

Ухвалою Катеринопільського районного суду Черкаської області від 28.11.2019 позовну заяву у справі залишено без розгляду на підставі положень п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України у зв`язку з тим, що відсутні визначені законодавством підстави для представництва інтересів держави прокурором, що, на думку суду, свідчить про заявлення позову особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, Черкаська обласна прокуратура подала через відділення поштового зв`язку 24.12.2019 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду для продовження розгляду. Зазначає, що селищна рада була позбавлена можливості пред`явити позов до суду у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору, що підтверджується її листом від 11.06.2019. Скаржник посилається на те, що представництво прокурором у суді інтересів держави здійснюється в разі, якщо захист цих інтересів не здійснює відповідний орган, що слідує з правових висновків ВС від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 та ВП ВС від 15.10.2019 у справі №903/129/18.

Відзиві на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Як слідує з правових висновків ВС у постанові від 20.09.2018 у справі №924/1237/17 та від 20.12.2019 у справі №554/9928/17 згідно ч.3 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч.2 ст.129 Конституції України).

Апеляційний суд враховує, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Ф.В. проти Франції» (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27) Суд звертав увагу на те, що участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін може впливати на дотримання принципу рівності сторін. «Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності».

Аналіз ч.3 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» дає підстави стверджувати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді, зокрема, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

В цій справі про стягнення заборгованості по орендній платі таким суб`єктом є селищна рада, як сторона договору.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 20.09.2018 у справі №924/1237/17 вказав, що, якщо суд прийде до висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у справі він має приймати рішення про відмову в позові.

У постанові об`єднаної палати ВС від 07.12.2018 у справі №924/1256/17 зазначено про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п.3 ч.2 ст.129 Конституції України). Враховуючи зазначене, можна дійти висновку, що наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Отже, відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді є підставою для відмови судом у позові по суті виимог.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в цій справі прийшов до передчасного висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з відсутністю у прокурора повноважень на звернення до суду, адже вказані обставини, у разі обґрунтованості висновків про їх існування, є підставами для відмови у задоволення заявлених ним позовних вимог.

При цьому, доводи прокуратури в цій справі в обґрунтування наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді мають бути перевірені та оцінені судом першої інстанції при прийнятті рішення по суті спору.

Відповідно до положень п.4 ст.379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Отже ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 28.11.2019 про залишення без розгляду позовної заяви у даній справі слід скасувати у зв`язку з порушенням судом норм процесуального права - п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, а матеріали справи - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Ухвалу Катеринопільського районного суду Черкаської області від 28.11.2019 про залишення без розгляду позовної заяви у цивільній справі за позовом заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури в інтересах Катеринопільської селищної ради Черкаської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди землі - скасувати.

Матеріали даної цивільної справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 29.01.2020.

Суддя-доповідач

Судді