Справа № 487/7611/19
Провадження № 2/487/556/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Карташевої Т.А., за участю секретаря Бурятинської В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович про визнання відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь позивача матеріальні витрати від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів з 15.07.2016 по 07.08.2019 р. в розмірі 22 930,51 грн., три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 5 559,62 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Позовні вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що 03.09.2015 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку №980-067-000000139 «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту)», відповідно до якого на ім`я позивача було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта і здійснення розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних інструментів. 04.04.2016 року між позивачем та ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНО-РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР» (далі ТОВ «ІРЦ») укладено договір типу «Суперкапітал» (з виплатою процентів щомісячно) №980-067-000215468, відповідно до умов якого ТОВ «ІРЦ» прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти на наступних умовах: сума коштів 60502,67 грн., строк користування коштами не більше 121 днів, ТОВ «ІРЦ» повертає позивачу кошти та виплату процентів у безготівковій формі на рахунок позивача № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський». Факт переказу позивачем грошових коштів в сумі 60502,67 грн. на рахунок ТОВ «ІРЦ» підтверджується квитанцією №QS374501 від 04.04.2016 року. Відповідно до довідки про стан рахунку №ЗГ1/992 від 26.08.2016 року, 19.05.2016 року ТОВ «ІРЦ» внесло на рахунок позивача № НОМЕР_1 вказані грошові кошти в сумі 60502,67 грн. Строк дії договору «Суперкапітал» закінчився 03.08.2016 року. Однак грошові кошти, на які було укладено договір № НОМЕР_2 в цей день позивачка в касі банку не отримала.

12.07.2016 року прийнято рішення НБУ №124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» з 13 липня 2016 року до 12 липня 2018 року включно, про це зазначено на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до вимог ч.3 ст. 18 Закону Украйни «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Грошові кошти у сумі 60502,67 грн. станом на 03.08.2016 року, перебували на поточному рахунку позивача. Позивачем на адресу відповідача направлялися запити із вимогою включити її до переліку вкладників, які мають право на отримання коштів у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в межах 60502,67 грн., однак відповіді ОСОБА_1 не отримала.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2019 року визнано протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» щодо відмови включення інформації про ОСОБА_1 до Переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення інформації про ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком №6401 на 60502,67 грн.

12.06.2019 року вказана постанова набрала законної сили. Проте грошові кошти в сумі 60502,67 грн. були виплачені позивачу в касі Регіонального відділення АБ «Південний» в м. Миколаєві лише 07.08.2019 року.

За такого ОСОБА_1 вважає, що грошові кошти, які вона поклала на рахунок, незаконно утримувались ФГВФО в період з 15.07.2016 року до дати фактичного виконання рішення 07.08.2019 року, у зв`язку з чим у позивача виникло право на відшкодування відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційних витрат, 3% річних та моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилась, від її представника адвоката Білої О.І. до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, обставини викладені в позові підтримували, наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Дворніченко Л.В. до судового засідання не з`явився, суду надав відзив, у якому зазначив, що на підставі рішення Національного банку України від 23.05.2016 р. № 14/БТ «Про віднесення «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 23.05.2016 року № 812 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» призначено ОСОБА_2 .

На підставі п.2 ч.5 ст. 12, ч.1 ст. 35, ч.3, 5 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 21.06.2018 року №1758 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» строком на два роки з 13 липня 2018 року до 12 липня 2020 року.

Повноваження ліквідатора у тому числі з підписання активів пов`язаних з реалізацією активів банку, окрім повноважень в частині організації реалізації активів банку та повноважень визначених пунктами 4, 5, 6 та 8 ч.2 ст.37, п. 4 с.1 ст. 48 Закону надано ОСОБА_3 строком на 2 року з 13.07.2018 року до 12.07.2020 року включно. У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань вкладниками/кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів у даних правовідносинах. Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених Законом.

Відповідно до ст. 27 Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

У Фонду гарантування відсутні будь-які первинні документи по вкладникам і тому при складанні Загального реєстру використовуються виключно інформація, що наявна в переданому уповноваженою особою Переліку вкладників.

Перелік, який складається Уповноваженою особою та Загальний реєстр, який затверджується Фондом гарантування, є різними за суттю, змістом та призначенням документами. Перелік складається уповноваженою особою Фонду, а Загальний реєстр вкладників формується та затверджується Фондом на підставі Переліку. Перелік, який складається уповноваженою особою, по суті має характер попереднього документу, який надалі у формі Загального реєстру затверджується Фондом гарантування.

З наведеного вбачається, що Загальний реєстр не складається та не затверджується уповноваженою особою Фонду гарантування, як і Перелік вкладників не складається та не затверджується Фондом гарантування.

Позивач з однієї сторони, та Фонд, з іншої, не перебувають у договірних відносинах. Фонд як зазначалось вище, виконує спеціальні функції, зокрема, у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, які передбачені Законом. При цьому Закон не визначає підстав, умов та порядку нарахування Фонду неустойки (пені), збитків та моральної шкоди за ті чи інші дії або бездіяльність.

Фонд діє в межах своїх повноважень, визначених Законом, здійснює виплати відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду Переліку, до якого позивача було не включено, більш того Фонд не є виконавцем будь-яких послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» та з Позивачем в договірні відносини не вступали.

У спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальним, і цей закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Зокрема Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено відшкодування моральної шкоди. На підставі вищевикладеного представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Крім того, надав до суду клопотання про закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки вказана позовна заява підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Представник третьої особи - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» Волков О.Ю. до судового засідання не з`явився, суду надав клопотання про закриття провадження у справі, оскільки вимоги про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інфляційних витрат та 3% річних за прострочення грошового зобов`язання за період після виплати Фондом відшкодування за вкладами стосуються безпосередньо правомірності дій останнього, пов`язаних із виплатою вкладнику відшкодування за вкладами, тому підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Від представника позивача адвоката Білої О.І. до суду надійшла відповідь на відзив, в якому остання позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову. З відзивом відповідача не погоджується, вважає його необґрунтованим та таким, що не заслуговує на увагу. Також заперечувала проти задоволення клопотання відповідача щодо закриття провадження по справі, обґрунтовуючи свою незгоду тим, що згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №826/12003/16 позови до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про відшкодування шкоди підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, якщо ці вимоги не пов`язані з вимогою вирішити публічно-правовий спір. За такого , заявлені позивачем вимоги за своїм змістом, а також суб`єктним складом є цивільними, стосуються приватноправових відносин і згідно ч.1 ст. 19 ЦПК України підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного.

Частиною першою статті 19 ЦПК України встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Разом з тим відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 цього Кодексу).

Системний аналіз зазначених норм процесуального законодавства дає підстави для висновку, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, коли один з його учасників суб`єкт владних повноважень, здійснює публічно-владні управлінські функції і в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин справи.

Таким чином до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлюються Законом України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб.

Цим Законом також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Цей Закон є спеціальним щодо спірних правовідносин.

Спір щодо права фізичної особи на отримання гарантованого відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у сумі, що не перевищує 200 000,00 грн., є публічно-правовим і пов`язаний з виконанням Фондом владної управлінської функції з організації виплати цього відшкодування. А тому такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 813/921/16 (провадження № 11-126апп18), від 23.05.2018 року у справі № 820/3770/16 (провадження № 11-409апп18), від 06.06.2018 року у справі № 727/8505/15-ц (провадження № 14-180 цс 18), від 23.01.2019 року у справі № 285/489/18-ц (провадження № 14-470цс18) та від 10.04.2019 року у справі № 761/10730/18 (провадження № 14-116цс19).

У справі, що переглядається, ОСОБА_1 просить стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб передбачені статтею 625 ЦК України три проценти річних, інфляційні втрати, а також відшкодувати моральну шкоду. При цьому розмір грошових коштів, які, на думку позивача, підлягають стягненню на її користь вирахувано виходячи із отриманої нею 07.08.2019 року гарантованої суми відшкодування 60502,62 грн. Правовими підставами для стягнення цих сум позивач зазначає несвоєчасну виплату Фондом гарантування вкладів фізичних осіб гарантованого відшкодування за договорами вкладу і договорами банківського рахунка, укладеними з банком, у якому в подальшому було розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Вказані майнові вимоги заявлені позивачем не до банку-боржника, а до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та стосуються правомірності дій останнього, пов`язаних із своєчасністю виплати вкладнику гарантованого відшкодування.

Такий спір пов`язаний із виконанням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб владної управлінської функції з організації виплати суми гарантованого відшкодування та застосування відповідальності за несвоєчасне виконання такої виплати, тому є публічно-правовим і підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки позовні вимоги про стягнення з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інфляційних втрат, трьох процентів річних, а також відшкодування моральної шкоди стосуються безпосередньо правомірності дій Фонду і розглядаються за правилами адміністративного судочинства, провадження у цій справі підлягає закриттю.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.10.2019 року у справі № 725/5833/16-ц (провадження № 61-25199св18), у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.01.2020 року у справі № 761/32753/17 (провадження № 61-11188св19).

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із частиною 1 статті 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 19, 255, 256, 260, 263, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ «Банк Михайлівський» Волков Олександр Юрійович про визнання відшкодування матеріальної та моральної шкоди закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тесту.

Повний текст ухвали складений 16.07.2020 року.

Суддя Т.А.Карташева