30.01.2020 227/343/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі Енергетичні Послуги» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, справа №227/434/20,-

ВСТАНОВИВ

В провадження Добропільського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі Енергетичні Послуги» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 752,10 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Статтею 163 ЦПК України передбачені вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу, зокрема, п.3 ч.3 ст. 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким предявлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Оглянувши матеріали справи, встановлено, що заяву подано без додержання зазначених вимог, а саме: до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким заявником пред`явлено вимоги до боржника про стягнення грошової заборгованості, натомість додано договір про постачання електричної енергії споживачу, який даним вимогам не відповідає, договір без номера, дати укладення, без заповнення граф що стосуються споживача та без підпису самого заявника та споживача, які суд не може вважати договором в розумінні п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги, щодо заборгованості за спожиту електричну енергію за адресою: АДРЕСА_1 з ОСОБА_1 за період з січня по червень 2019 року.

Крім того, документів, які б підтверджували, що боржник був споживачем електричної енергії в період виникнення заборгованості з січня по червень 2019 року (а саме документів, які б підтверджували, що дана квартира належить боржнику на праві власності чи на праві користування) до заяви про видачу судового наказу не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.163,165, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Донецькі Енергетичні Послуги» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.161 ЦПК України, він має право звернутися до суду з даними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів, з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.М. Левченко