Справа №266/4722/18
Провадження№ 2-ві/266/9/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Курбанова Н.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Федотової Вікторії Миколаївни,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Федотової В.М. перебуває цивільна справа № 266/4722/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецька Наталя Григорівна про визнання заповіту недійсним.

18.12.2020 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відвід судді Федотової В.М. В обґрунтування заяви зазначив, що 15.11.2020р. ним до суду було подано клопотання про виклик в суд для допиту в якості експерта старшого експерта Донецького НДІСЕ Буняченко Г.В. Як вбачається з журналу судового засідання від 26.11.2020р., суд відмовив в задоволенні його клопотання про виклик в суд та допит експерта, в порушення ч. 5 ст. 259, п. 3 ч. 1 ст. 260 ЦПК України, без зазначення мотивів для відмови. Чим обмежив право позивачки, встановлене ст. 239 ЦПК України, на роз`яснення висновку експерта на користь відповідача. Даний факт викликає в нього сумніви в неупередженості судді, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, є підставою для відводу судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2020 року у вказаній заяві про відвід визначено головуючим суддею Курбанову Н.М.

Вивчивши заяву про відвід, не вбачаю підстав для задоволення заяви представника позивача ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження по справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається за допомогою автоматизованої системи документообігу суду (п. 15.4 Розділу ХІІ Перехідні положення ЦПК). Такому судді не може бути заявлений відвід.

Пунктами сьомим та восьмим статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 1). він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2). він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3). він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

За умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 , суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді, оскільки незгода з процесуальними діями судді Федотової В.М. не є підставою для відводу судді, відповідно до норм діючого цивільно-процесуального законодавства України, і така позиція може бути викладена в апеляційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, не викликають сумнів в об`єктивності, однобічності та неупередженості судді Федотової В.М. при вирішенні даної цивільної справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді Федотової Вікторії Миколаївни по цивільній справі № 266/4722/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Третьої маріупольської державної нотаріальної контори Костецька Наталя Григорівна про визнання заповіту недійсним - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Курбанова Н. М.