Справа № 569/2391/17
У Х В А Л А

10 березня 2020 року Рівненський міський суд

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Соломон ОМ.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Рівненський домобудівний комбінат», виконавчого комітету Рівненської міської ради, малого приватного підприємства «АПМ», товариства з обмеженою відповідальністю «АПМ ПЛЮС», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єктів соціального побуту в частині купівлі-продажу гуртожитку для сімейних, визнання недійсним розпорядження міського голови в частині оформлення права власності на квартиру, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Рівненський домобудівний комбінат», виконавчого комітету Рівненської міської ради, малого приватного підприємства «АПМ», товариства з обмеженою відповідальністю «АПМ ПЛЮС», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єктів соціального побуту в частині купівлі-продажу гуртожитку для сімейних, визнання недійсним розпорядження міського голови в частині оформлення права власності на квартиру, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Під час судового розгляду справи представник позивача ОСОБА_3 підтримала подане нею клопотання про залучення до участі у справі малолітнього ОСОБА_4 , як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору; залучення органу опіки та піклування Рівненської міської адміністрації в інтересах малолітньої особи ОСОБА_4 ; залучення законного представника - ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 . З даного клопотання вбачається, що відповідно до ст.47 Конституції України громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Її чоловік ОСОБА_1 в 1992 році отримав квартиру АДРЕСА_1 , як учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС, де був прописаний (зареєстрований). Також, в зазначеній квартирі були прописані вона, ОСОБА_3 , а в подальшому і їх малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, голова Рівненської міської адміністрації (управи) ОСОБА_6 , перебуваючи в корупційній змові з головою ради орендного підприємства «Рівненський ДБК» ОСОБА_7 , видав фіктивне розпорядження від 20 липня 1992 року №839-р «Про передачу у власність орендному підприємству «Рівненський ДБК» незавершеного будівництва житлового будинку для малосімейних № АДРЕСА_4», щоб в приватизації державного житлового фонду, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19 лютого 1992 року №2482-ХІІ. Своїм фіктивним розпорядженням голова міської адміністрації ОСОБА_6 перешкодив у приватизації державного житлового фонду мешканцям 39 квартир в тому числі і її квартири АДРЕСА_2 зазначеного будинку, а саме: наймачу квартири ОСОБА_1 та його дружині ОСОБА_3 . Фіктивність зазначеного розпорядження підтверджується тим, що підставою для видачі свідоцтва про власність від 09 липня 1993 року не стало розпорядження від 20 липня 1992 року №839-р, а став договір купівлі-продажу державного майна №11 від 230.06.1993 року, посвідченого у Першій Рівненській державній нотаріальній конторі 9.07.1993 року за №3-4076. Також, фіктивність розпорядження від 20 липня 1992 року №839-р «Про передачу у власність орендному підприємству «Рівенський ДБК» незавершеного будівництва житлового будинку для малосімейних № АДРЕСА_4» підтверджується висновком експертів №8303-8305 комісійної судової будівельно-технічної експертизи від 28.05.2019 року пунктом 3 якого стверджується, що для зміни статусу будинку по АДРЕСА_3 із житлового будинку на гуртожиток, без внесення змін до проектно-технічної документації на будівництво, підстав не виявлено. Отже, начальник регіонального відділення фонду державного майна України по Рівненській області ОСОБА_8 , зловживаючи службовим становищем, перебуваючи в корупційній змові з Головою правління організації орендарів «Рівненського ДБК» ОСОБА_7 видав свідоцтво про власність від 9 липня 1993 року цілого майнового комплексу, в тому числі житлового будинку по АДРЕСА_3 . В подальшому, секретар Рівненської міської ради ОСОБА_9, перебуваючи в корупційній змові з міським головою та зловживаючи своїм службовим становищем видали розпорядження міського голови від 15.06.2012 року №622-р «Про оформлення права власності на квартири» щодо оформлення права приватної власності ТзОВ «АПМ ПЛЮС» на квартири в житловому будинку по АДРЕСА_3 в тому числі квартири АДРЕСА_2 . У відповідності до вимог ч.1 ст.52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Відповідно до ч.1 ст.45 ЦПК України під час розгляду справи, крім прав та обов`язків, визначених статтею 43 цього Кодексу, малолітня або неповнолітня особа має також такі процесуальні права: 1) безпосередньо або через представника чи законного представника висловлювати свою думку та отримувати його допомогу у висловленні такої думки; 2) отримувати через представника чи законного представника інформацію про судових розгляд; 3) здійснювати інші процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У відповідності до ч.1 ст.56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду і заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах. При цьому, органи державної влади, органи місцевого самоврядування повинні надати суду документи що підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах інших осіб. У преамбулі Конвенції про права дитини, проголошено Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року та ратифікованою Верховною Радою України 27 лютого 1991 року зазначається, що «дитина внаслідок її фізичної і розумової незрілості потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи й належний правових захист». Згідно з ч.1 ст.31 ЦПК України особа вважається малолітньою та такою, що має часткову цивільну дієздатність фізичної особи, до досягнення нею 14 років. Для отримання можливості активної участі в судочинстві, що сприятиме повнішій реалізації права на захист, малолітня чи неповнолітня особа має виступати повноправним учасником цивільного судочинства, наділеним відповідними процесуальними правами та обов`язками для захисту свого права в межах дієздатності. Відповідно до ч.4 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Тому з цих підстав просить суд клопотання задоволити.

В судовому засіданні представники відповідачів Капланов О.В., Ющук О.В., Петришин А.М. вважають, що заява не підлягає до задоволення, оскільки заявником порушені приписи ч.1 ст.52 ЦПК України.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.52 ЦПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін.

Судом встановлено, що 14 лютого 2017 року в Рівненський міський суд з позовом звернувся ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Рівненський домобудівний комбінат», виконавчого комітету Рівненської міської ради, малого приватного підприємства «АПМ», товариства з обмеженою відповідальністю «АПМ ПЛЮС», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єктів соціального побуту в частині купівлі-продажу гуртожитку для сімейних, визнання недійсним розпорядження міського голови в частині оформлення права власності на квартиру, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.

Ухвалою Рівненського міського суду від 28 лютого 2017 року, відкрито провадження по вище вказаній справі. Судове засідання призначено на 19 квітня 2017 року з участю сторін.

Ухвалою Рівненського міського суду від 11 травня 2018 року відновлено провадження у даній цивільній справі, судове засідання призначено на 15 червня 2018 року.

17 вересня 2018 року по справі заслухані учасники процесу.(а.с.95-97).

Оскільки, ОСОБА_3 подала клопотання про вступ у справу третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору малолітнього ОСОБА_4 з порушенням приписів передбачених ч.1 ст.52 ЦПК України, тому з цих підстав у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.52,53 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення малолітнього ОСОБА_4 , як третю особу, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору; залучення органу опіки та піклування Рівненської міської адміністрації в інтересах малолітньої особи ОСОБА_4 ; залучення законного представника - ОСОБА_5 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_4 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю «Рівненський домобудівний комбінат», виконавчого комітету Рівненської міської ради, малого приватного підприємства «АПМ», товариства з обмеженою відповідальністю «АПМ ПЛЮС», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єктів соціального побуту в частині купівлі-продажу гуртожитку для сімейних, визнання недійсним розпорядження міського голови в частині оформлення права власності на квартиру, визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

міського суду І.М. Ковальов