Справа № 504/3995/17
Провадження № 2/504/320/20
РІШЕННЯ
08.12.2020 року смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
секретаря Мельникової В.М., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 10, смт. Доброслав, позов Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Південна будівельна компанія» до ОСОБА_1 , третя особа - ТОВ «СВТ-Ко» про стягнення заборгованості за договором, стягнення судових витрат, -
На обгрунтування своїх вимог заявник вказує, що 03.02.2005 року між ТОВ «СВТ-Ко» та ОСОБА_1 укладено договір на утримання та охорону території котеджного селища «Зелений Мис», виконавцем якого визначено ТОВ «СВТ-Ко», замовником якого є ОСОБА_1 , відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобов`язана своєчасно сплачувати послуги з тепло-, водо-, газо-, та електропостачання.
У подальшому, на підставі умов п. 2.2 цього договору ТОВ «СВТ-Ко» (замовник) уклало з ОК «ЖБК «ПБК» (виконавець) 05.10.2011 року договір про надання посередницьких послуг, зокрема, замовник у межах повноважень експлуатуючої організації, що надає комунальні послуги, дає завдання, а виконавець зобов`язується надавати замовнику посередницькі послуги, зокрема, приймати оплату за споживання комунальних послуг мешканцями (власниками) житлових будинків котеджного селища; розраховувати суму заборгованості за споживання комунальних послуг мешканцями котеджного селища; стягувати суму заборгованості за споживання комунальних послуг мешканцями котеджного селища на користь Замовника.
Однак, за твердженням позивача відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка і є предметом спору по даній справі.
Відповідач та її представник заперечували.
Так, відповідач стверджує, що юридична адреса його житлового будинку не містить посилань на житловий мікрорайон «Зелений мис», ЖК «Зелений мис», перед позивачем не могла утворитись і взагалі відсутня будь- яка заборгованість, оскільки позивач має узгоджувати цільові внески з органами місцевого самоврядування.
Крім того, за договором оренди від 19.01.2005 року Крижанівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області передала ТОВ «СВТ-Ко» земельні ділянки загальною площею 12,964 га, для розміщення жилого мікрорайону і об`єктів соціально- культурного призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Водночас договір оренди надав ТОВ «СВТ-Ко» право комплексної забудови території, однак не визначав ТОВ «СВТ-Ко» виконавцем будь- яких житлово- комунальних послуг.
Крім того, відповідач стверджує, що ОК «ЖБК «ПБК» всупереч нормам чинного законодавства без надання відповідних повноважень з боку Крижанівської сільської ради намагається збирати грошові кошти за начебто надані послуги за ціною, яку визначив не виконавець послуг, та які мають фінансуватись за рахунок коштів відповідних місцевих бюджетів.
Третя особа надала письмові пояснення, які за змістом є майже аналогічними позовній заяві, з численними посиланнями на рішення Верховного Суду, і за змістом яких позиція позивача підтримана третьою особою.
Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.01.2018 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.04.2019 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду.
Представники позивача та третьої особи у судове засідання неодноразово не з`явились, сповіщені належним чином, суд, з урахуванням думки відповідача, значення справи для сторін, вважав можливим розглянути справу по суті не зважаючи на ігнорування позивачем та третьою особою призначених судом численних судових засідань.
Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у свою відсутність.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступних обставин:
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб,, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній станом на день виникнення спірних правовідносин).
Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.
Згідно з частинами другою, третьою, четвертою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» регулювання у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється на підставі стандартів, нормативів, норм і правил, які встановлюють комплекс якісних та кількісних показників і вимог, які регламентують вироблення та виконання житлово-комунальних послуг з урахуванням соціальних, економічних, природно-кліматичних та інших умов регіонів та населених пунктів.
Згідно частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає в себе: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
19.01.2005 року між Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області та ТОВ «СВТ-Ко» було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 12,964 га. Цільове призначення земельних ділянок - для розміщення жилого мікрорайону і обєктів соціально-культурного призначення « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: с. Крижанівка, Комінтернівського району Одеської області.
03.02.2005 року між ТОВ «СВТ-Ко» та ОСОБА_1 укладено договір про утримання та охорони території загального користування котеджного селища «Зелений мис».
05.10.2011 року між ТОВ «СВТ -Ко» та ОК «ЖБК «ПБК» укладено договір № 5/20-11 про надання посередницьких послуг, яким регулюються правовідносини щодо надання послуг при здійсненні замовником діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок замовника. Замовник у межах повноважень експлуатуючої організації, що надає (або виступає посередником при наданні відповідних послуг комунальних послуг фактичним виконавцем) комунальні послуги (послуги каналізації, тепло-, водо-, газо-, електропостачання та утримання прибудинкових територій чи екпслуатаційні послуги), дає завдання, а виконавець зобов`язується надавати замовнику посередницькі функції зокрема, приймати оплату за споживання комунальних послуг мешканцями (власниками) житлових будинків котеджного селища; розраховувати суму заборгованості за споживання комунальних послуг мешканцями котеджного селища; стягувати суму заборгованості за споживання комунальних послуг мешканцями котеджного селища на користь Замовника.
01.07.2012 року між ОК «ЖБК «ПБК» та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» укладено договір № 45/12 про збір платежів з населення.
Зі змісту реєстраційних документів ТОВ «СВТ-Ко» та ОК «ЖБК «ПБК» жодна з цих юридичних осіб не має права на діяльність, яка пов`язана із наданнях комунальних послуг, утриманням прилеглих територій, охорони.
Окрім того, відповідно до п.43 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» №1775-ІІІ від 01.06.2000 року (в редакції чинній на день укладення договору від 11.07.2005 року) діяльність з надання послуг, пов`язаних з охороною державної та іншої власності, надання послуг з охорони громадян, підлягала обов`язковому ліцензуванню.
Жодного доказу наявності відповідної ліцензії у ТОВ «СВТ-Ко» як на час укладення договору так і на теперішній час суду не надано.
ОСОБА_1 є власником приватного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 не є асоційованим членом ОК «ЖБК «ПБК», що вбачається зі змісту довідки № 28/08 від 28.08.2018 року.
ТОВ «СВТ-Ко» не є виконавцем будь- яких послуг на території Крижанівської сільської ради Комінтернівського (пізніше Лиманського) району Одеської області, та не є уповноваженою особою органом місцевого самоврядування на розроблення та затвердження бюджету ЖК «Зелений мис» та визначення вартості послуг з утримання будь- якої прибудинкової території на території Крижанівської сільської ради. що вбачається зі змісту довідки № 02-13/994 від 03.08.2016 року. Крім того, згідно Генерального плану с. Крижанівка будь -якого ЖК «Зелений мис» в межах населеного пункту на території сільської ради не існує.
Окрім того, та у будь- якому разі, суд нагадує, що згідно статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.
При цьому, ч.3 ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що виробник послуг може бути їх виконавцем.
Виконавцем є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору; виробником є суб`єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги (ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Відповідно абз.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець житлово-комунальних послуг - це суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Згідно п.4 ч. 1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004, № 1875-IV визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Відповідно положень пунктів 1.1, 1.3 Наказу Держкомжитлокомунгоспу України "Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді" № 60 від 25.04.2005р., органами місцевого самоврядування, або власниками житлових будинків визначається виконавець житлово-комунальних послуг, яким може бути суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг та який може забезпечити виконання обов`язків, визначених у частині другій ст.21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".
Пункт 3 статуту Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Південна будівельна компанія" не містить такого виду діяльності, як надання житлово-комунальних послуг.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі норми суд дійшов до переконання, що Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Південна будівельна компанія" не є суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачам, та не є виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг.
Більш того, детальний аналіз змісту укладеного між ТОВ «СВТ-Ко» та ОК «ЖБК «ПБК» договір про надання посередницьких послуг № 5/20-11 від 05.10.2011 року дозволяє суду дійти до висновку, що за своїм змістом та характером цей договір не є договором субпідряду, право на укладення та порядок укладення якого передбачалось Наказом Держкомжитлокомунгоспу України "Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді" № 60 від 25.04.2005р.
Відповідно до ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" саме виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів.
Згідно ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування наділенні повноваженнями щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги (зокрема, і тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій).
При цьому, тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюються для виконавців/виробників послуг відповідно ст.31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", вимог Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869).
Відповідно п.2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) - вартість надання таких послуг, розрахована на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість.
Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.
З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - договір про надання послуг).
Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід`ємною частиною договору про надання послуг.
Жодного доказу встановлення будь- коли Крижанівською сільрадою Комінтернівського (Лиманського) району тарифу на утримання прибудинкової території, охорони так званого «Зеленого мису» суду не надано.
Суд аналізуючи зміст договору № 45/12-КС від 01.07.2012 року про відшкодування витрат по збору платежів з населення, укладений позивачем з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», дійшов до висновку, що цей договір визначає розмір відшкодування витрат ОК «ЖБК «ПБК», але не вміщує право вимоги до відповідача.
Більш того, у п. 5.1. договору № 45/12-КС від 01.07.2012 року є посилання на тимчасовий договір № 2675/1 про водопостачання та водовідведення, укладений між позивачем (Абонент) та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» (Водоканал), яке зобов`язується подати Абоненту воду та приймати стічні води у відповідності до дислокації об`єктів Абонента, зазначеної в Додатку 1 до договору.
Суд звертає увагу, що Додаток 1 до договору № 2675/1 не містить такого об`єкту як житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, суд звертає увагу на лист від 06.06.2014 року Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства яким повідомляється, що ОК «ЖБК «ПБК» безпідставно збирає оплату за послуги з водопостачання та водовідведення.
Більш того, судом встановлено, що у листопаді 2015 року ОК «ЖБК «ПБК» звертався до господарського суду Одеської області з позовом до Департаменту розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської ОДА про визнання недостовірною вказаної у попередньому абзаці інформації.
Рішенням господарського суду Одеської області від 28.03.2016 року у задоволені позову ОК «ЖБК «ПБК» відмовлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має укладений договір про користування електричною енергією з Північним РЕМ ПАТ «ЕК Одесаобленерго».

Таким чином, суд погоджується з доводами заперечень відповідача про безпідставність вимог позову щодо стягнення з відповідача заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення.

Крім того, згідно п. 1.6. порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг, виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

Згідно листа Крижанівської сільської ради № 02-13/435 від 24.03.2014 року рішення щодо визначення виконавцем житлово-комунальних послуг ОК «ЖБК «ПБК» Крижанівською сільською радою не приймалося.

Доказів щодо самостійного визначення власників виконавця житлово-комунальних послуг матеріали справи не містять.

Таким чином, відсутні будь- які зобов`язання ОСОБА_1 перед ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія».

Інші доводи позову не є істотними, зводяться до власного розуміння позивачем вимог діючого законодавства, а оцінка доказів зводиться до їх контрадікторного оцінювання.

Суд вважає позовні вимоги надуманими, безпідставними та незаконними, і тому підстав для їх задоволення не має.

Суд враховує висновки Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), викладені, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58), відповідно до яких принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Водночас, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (пункт 29).

Суд вважає недоцільним надавати відповідь на всі інші доводи позову, оскільки вони не є істотними.

Витрати по оплаті судового збору відносяться на рахунок позивача.

Інші судові витрати не заявлені.

На підставі наведеного, керуючись ст. 11,15, 626, 627 ЦК України, п.43 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» №1775-ІІІ від 01.06.2000 року (в редакції чинній на день укладення договору від 11.07.2005 року), частиною 1 статті 5, ст. 7,8, 28,31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Наказом Держкомжитлокомунгоспу України "Про затвердження Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді" № 60 від 25.04.2005р, ст. ст. , ст.ст. 4-13, 76-89, 142, 258-273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Південна будівельна компанія», - залишити без задоволення.

Судові витрати (судовий збір) віднести на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.К. Барвенко