Справа № 428/1621/19
Провадження № 2/428/1219/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання Гуртової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. було вчинено виконавчий напис № 8310 за кредитним договором № LGS0RK12135154 від 15.02.2006 року, що був укладений між позивачем та ПАТ КБ «Приватбанк». Зазначеним виконавчим написом запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ПАТ КБ «Приватбанк» кредитну заборгованість у розмірі 12578 грн. 72 коп. 05 липня 2018 року заступником начальника Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області на підставі зазначеного виконавчого напису було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, в тому числі і витрати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1800 грн. Позивач вважає, що заборгованість за кредитним договором була спірною, оскільки виконавчий напис було вчинено після закінчення трирічного строку з дня виникнення у відповідача права вимоги на стягнення заборгованості. Вказаний кредит позивачем було погашено та жодних стягнень на підставі рішення суду не проводилося. Він також вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були дотримані вимоги Закону України «Про нотаріат», Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, оскільки документи, що підтверджували безспірність заборгованості у нотаріуса були відсутні, відповідні вимоги позивачу ПАТ КБ «ПриватБанк» та нотаріусом не направлялись, а тому виконавчий напис нотаріуса повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Так, у кредитному договорі № LGS0RK12135154 від 15.02.2006 року, кінцевим строком дії договору є 15.02.2007 року та це є кінцевим строком виконання зобов`язання (п. 1.1 Договору).

Крім того, положеннями кредитного договору (п. 1.1) були визначені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, а тому право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, право вимоги у банку виникло з 16.02.2007 року, але письмової вимоги позивачу банк не направляв.

Строк позовної давності сплив ще в 2010 році, тому у відповідача не було правових підстав звертатися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Позивач вважає, що при вчиненні спірного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Р.О. не було дотримано вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів. У зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 14 липня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Р.О., зареєстрований в реєстрі за № 8310.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про забезпечення позову. Ухвалою суду від 27.02.2019 року заява позивача про забезпечення позову задоволена та було зупинено стягнення коштів за виконавчим провадженням № 55169937 з виконання виконавчого напису № 8310, який вчинено 14.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Р.О.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від його представника адвоката Самарського В.В. надійшла до суду заява з проханням розглянути позовну заяву без його участі та без участі позивача, заявлені вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про причину неявки в судове засідання суд не повідомив, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не з`явився, до суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 15 лютого 2006 року було укладено Кредитний договір № LGS0RK12135154. Відповідно до укладеного Договору Позивач отримав строковий кредит у розмірі 2549,00 гривень, строком дії до 15.02.2007 року.

14.07.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Р.О. було вчинено виконавчий напис серії НМЕ № 795213, зареєстрований в реєстрі № 8310, за яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 12 578, 72 грн. із ОСОБА_1 , які є його боргом за кредитним договором № LGS0RK12135154 від 15.02.2006 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 , а також витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису у сумі 1800,00 гривень. Строк, за який провадиться стягнення 4123 дні, а саме з 15.02.2006 року по 25.05.2017 року.

Згідно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 55169937 від 16.11.2017 року, винесеної заступником начальника відділу Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Гречішкіною О.В., на підставі виконавчого напису № 8310, виданого 14.07.2017 року, було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у сумі 12578,72 грн., та витрат за вчинення виконавчого напису у розмірі 1800 грн.

05.07.2018 року заступником начальника відділу Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Гречішкіною О.В. постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника серії ВП № 55169937 було звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що отримує дохід в УПФУ в м. Сєвєродонецьку.

Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки вважає, що виконавчий напис був вчинений з порушенням норм Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п.п. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

У даному конкретному випадку з наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецом Р.О. копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 14.07.2017 року за реєстровим номером № 8310, вбачається, що нотаріусу була надана копія письмової вимоги про погашення боргу, втім не надано доказів вручення вимоги ОСОБА_1 .

Також суд погоджується з доводами позивача, що з виконавчого напису нотаріуса вбачається, що загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена у виконавчому написі порахована за період з 15.02.2006 року по 25.05.2017 року. Відповідність розрахунків заборгованості та відсотків, з урахуванням строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана Відповідачем по справі. Застосування строків позовної давності нотаріусом не враховувалося.

Крім того, нотаріусу не була надана довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобовязаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З огляду на викладене вище суд вважає, що обставини, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанціями про сплату судового збору № 7 від 29.01.2019 року у сумі 768, 40 грн. та № 6 від 29.01.2019 року у сумі 384, 20 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швеця Руслана Олеговича від 14 липня 2017 року, зареєстрований в реєстрі за № 8310, про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д) заборгованості у розмірі 12578,72 гривень та суми сплати за вчинення виконавчого напису у розмірі 1800,00 гривень, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, б. 1-д, ;

- третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Лютеранська, б. 3, оф. 31.

Суддя І. С. Посохов