Справа № 946/7913/19
Провадження № 2/946/316/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ізмаїл Ізмаїльського міьскрайонного управління юстиції Одеської області. А також, визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 з виплатою грошової компенсації ОСОБА_2 у сумі 198 657 грн.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2019 року відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя.

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просив визнати за ним право власності на транспортний засіб (автомобіль) «MITSUBISHI OUTLANDER» номерний знак НОМЕР_1 випуску кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , вартістю 217455 грн. А також, просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію у сумі 198 657 грн.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2019 року об`єднано в одне провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя.

Ухвалою суду від 19.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року залишено без розгляду зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошової компенсації у сумі 198657 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою свої уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, визнає зустрічні позовні вимоги відповідача та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 визнає в повному обсязі, підтримує свої позовні вимоги за зустрічним позовом та просить його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя та зустрічний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 17.09.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 17.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого 12.01.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Сторони з лютого 2019 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть.

Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Оскільки сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвати.

В судовому засіданні встановлено, що під час шлюбу сторони придбали наступне майно: квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджено договором купівлі-продажу від 19.06.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Арнаут О.В. в реєстрі №1053, який зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером №6 від 19.06.2013 року, у якому власником зазначений ОСОБА_2 , акож транспортний засіб (автомобіль) «MITSUBISHI OUTLANDER» номерний знак НОМЕР_1 випуску, кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , що підтверджено договором купівлі-продажу №5141/2018/1031331 від 19.07.2018 року, укладеного у Територіальному сервісному центрі 5141, у якому власником зазначений ОСОБА_2 .

За змістом ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пленум Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у п.23 роз`яснив, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що полягає поділу, відповідно до ч.2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, оскільки квартира АДРЕСА_2 та транспортний засіб (автомобіль) «MITSUBISHI OUTLANDER» номерний знак НОМЕР_1 випуску, кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 , придбані в період шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , суд вважає, що вказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно ст. 70 ч. 1 СК України, разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ст. 71 ч. 4 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

З матеріалів справи вбачається, що ринкова вартість квартири та автомобіля становить 832 224 грн., відповідно до висновків про незалежну оцінку квартири та автомобіля, тобто 416 112 грн. становить вартість майна кожного із подружжя ОСОБА_4 набуте під час шлюбу.

Так, сторони досягли домовленості щодо розподілу спільного майна, згідно якої, за ОСОБА_1 визнається право власності на квартиру АДРЕСА_2 , аза ОСОБА_2 визнається право власності на транспортний засіб (автомобіль) «MITSUBISHI OUTLANDER» номерний знак НОМЕР_1 випуску, кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 з виплатою грошової компенсації у сумі 198657.

Згідно розписки від 27.01.2020 року ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 компенсацію за квартиру в розмірі 198657 грн.

Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя, розриває шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 17.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 535. Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

В свою чергу, визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Крім цього, суд задовольняє зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя та визнає за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб (автомобіль) «MITSUBISHI OUTLANDER» номерний знак НОМЕР_1 випуску, кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_6 , орган, що видав № 5119 від 16.11.2018 року, РНОКПП НОМЕР_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) про розірвання шлюбу та розподіл майна подружжя задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 17.09.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 535 розірвати.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1 залишити прізвище « ОСОБА_4 ».

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Зустрічний позов ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (паспорт № НОМЕР_6 , орган, що видав № 5119 від 16.11.2018 року, РНОКПП НОМЕР_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) про розподіл майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на транспортний засіб (автомобіль) «MITSUBISHI OUTLANDER» номерний знак НОМЕР_1 випуску, кузов № НОМЕР_2 , двигун № НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.01.2020 року.

Суддя: О.О.Бурнусус