Снігурівський районний суд Миколаївської області
УХВАЛА

іменем України

18 грудня 2020 року м.Снігурівка

справа №485/1119/20

провадження № 4-с/485/25/20

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Бодрової О.П.,

за участю секретаря судового засідання Бондаренко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка скаргу ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження головний державний виконавець Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Науменко Юлія Валеріївна, на дії, бездіяльність та рішення головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Науменко Юлії Валеріївни,

встановив:

18 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії, бездіяльність та рішення головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Науменко Ю.В..

Скаргу обґрунтовує тим, що 07 вересня 2020 року Снігурівським районним судом Миколаївської області видано судовий наказ у справі № 485/1119/20 (провадження № 2-н/485/108/20) про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 вересня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

23 вересня 2020 року нею було направлено на адресу Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) заяву про відкриття виконавчого провадження для здійснення примусового виконання вищевказаного судового наказу.

Проте, 09 листопада 2020 року вона отримала повідомлення головного державного виконавця Науменко Ю.В. про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання, в зв`язку з відсутністю в ньому відомостей про ідентифікаційний код боржника.

Вважає вказане рішення неправомірним та необґрунтованим, оскільки державний виконавець має право на отримання інформації про боржника з відповідних баз даних і реєстрів.

У зв`язку з винесенням такого рішення, її донька позбавлена можливості отримувати аліменти, які необхідні для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Враховуючи викладене, просила визнати дії та бездіяльність головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Науменко Ю.В. щодо винесення повідомлення від 09 жовтня 2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання незаконними, скасувати вказане повідомлення та зобов`язати головного державного виконавця відкрити виконавче провадження на підставі судового наказу виданого 07 вересня 2020 року Снігурівським районним судом Миколаївської області у справі № 485/1119/20 (провадження № 2-н/485/108/20).

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

ОСОБА_1 надала суду заяву про розгляд скарги у її відсутність, вимоги скарги підтримала та просить її задовольнити.

Від Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява про розгляд скарги за відсутності представника відділу, заперечень з приводу задоволення скарги не мають.

Боржник ОСОБА_2 про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом ухвалено про розгляд заяви у відсутність учасників процесу.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.447 ЦПК України право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог ЦПК України, мають сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, 07 вересня 2020 року Снігурівським районним судом Миколаївської області видано судовий наказ у справі № 485/1119/20 (провадження № 2-н/485/108/20) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.09.2020 року та до досягнення дитиною повноліття /а.с.29/.

23 вересня 2020 року ОСОБА_1 була направлена заява на адресу Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного судового наказу /а.с.30-31/.

Повідомленням від 09 жовтня 2020 року головний державний виконавець Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Науменко Ю.В., за наслідками розгляду заяви щодо примусового виконання судового наказу №2-н/485/108/20 виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області від 07.09.2020 року, повернув виконавчий документ стягувачу без прийняття його до виконання з підстав відсутності РНОКПП боржника /а.с.34/.

Скаржник отримала повідомлення 09 листопада 2020 року /а.с.36/.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) у виконавчому документі зазначаються в тому числі реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

Пунктом 6 частини 4 вищезазначеної статті Закону встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Разом із тим п.3 ч.3 ст.18 Закону з метою захисту інтересів стягувача виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.7 Закону, державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб. Дії державного виконавця, його відмова від вчинення певної виконавчої дії, зволікання з вчиненням виконавчих дій, а також відмова у задоволенні заяви про відвід державного виконавця можуть бути оскаржені особами, які беруть у виконавчому провадженні або залучаються до виконання виконавчих дій у встановленому цим Законом порядку.

Таким чином, сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника, зокрема реєстраційного номеру облікової картки платника податків, не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання та не позбавляє державного виконавця скористатися своїм правом та отримати таку інформацію у відповідних установах.

Статтею 74 Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Науменко Ю.В. щодо повернення судового наказу виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області від 07.09.2020 року стягувачу без прийняття до виконання слід визнати неправомірними і зобов`язати державного виконавця усунути наявні порушення.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 18 своє постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07 лютого 2014 року роз`яснив, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Отже, враховуючи вищезазначене, вимоги скаржника в частині зобов`язання державного виконавця відкрити виконавче провадження на підставі судового наказу № 485/1119/20 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження головний державний виконавець Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Науменко Юлія Валеріївна, на дії, бездіяльність та рішення головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Науменко Юлії Валеріївни - задовольнити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Науменко Юлії Валеріївни щодо повернення судового наказу, виданого Снігурівським районним судом Миколаївської області 07 вересня 2020 року по справі №485/1119/20 стягувачу без прийняття до виконання неправомірними.

Скасувати повідомлення головного державного виконавця Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Науменко Юлії Валеріївни від 09 жовтня 2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання судового наказу.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена з урахуванням п.п. 15.5 п.15 ч.1 розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 18 грудня 2020 року.

Суддя О.П.Бодрова