Провадження № 2/761/6104/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді: Осаулова А.А.

при секретарі судових засідань: Вольда М.А.,

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за заповітом, -

встановив:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Київської міської ради (відповідача), в якому просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер :88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним право власності на 1/6 частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер :88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на майно - 1/2 частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер :88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_4 (бабі позивача), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 прийняв спадщину, але не оформив у встановленому законом порядку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на майно - 1/6 частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер :88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вказане спадкове майно ОСОБА_3 прийняла після смерті ОСОБА_2 , але не оформила у встановленому законом порядку.

Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 та спадкоємцем за законом після смерті матері - ОСОБА_3 .

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. відмовила позивачу у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня реєстрація права власності на спадкове майно.

Вказана обставина змушує позивача звернутися до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за заповітом.

У відзиві на позов представник відповідача при вирішенні справи покладається на думку суду. (а.с.76-77)

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у відзиві на позов просить розглянути справу у його відсутність.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні (ч. 1 ст. 211 ЦК України).

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2020 р. відкрито провадження у справі, витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. належним чином завірену копію заповіту, який посвідчений 19.08.2013 р., за реєстровим №2281.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2020 р. витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Забігайло Л.П. копії спадкових справ до майна ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що розпорядженням КМДА від 19.05.1997 р. №631 передано у спільну приватну власність ОСОБА_5 та ОСОБА_4 земельна ділянка, площею 0,09 га, що розташована по АДРЕСА_1 . (а.с.13)

11.11.1999 р. ОСОБА_4 видано державний акт про право власності на земельну ділянку, площею 0,0935 га, що розташована по АДРЕСА_1 . Земельну ділянку передано для обслуговування житлового будинку і господарським будівель у спільну приватну власність з ОСОБА_5 (а.с.11)

На підставі рішення Київської міської ради від 06.10.2005 р. №143-2/3607 у додаток до розпорядження КМДА від 19.05.1997 р. №631 внесено зміни, а саме « ОСОБА_4 » замінено на « ОСОБА_2 », «0,09» замінено на «1/3 від 0,09 та 2/3 від 0,09»; «приватну» замінено на «часткову». Державний акт від 11.11.1999 р. №88-2-00322 знято з реєстрації. (а.с. 14-15)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.01.2020 р. щодо об`єкту нерухомого майна - земельної ділянки, площею 0,0935 га, що розташована по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 зареєструвала право власності на 1/3 частку земельної ділянки.

Право власності на 2/3 частки зазначеної земельної ділянки у встановленому законом порядку за ОСОБА_2 не зареєстровано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 помер. (а.с. 9)

19.09.2018 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Забігайло Л.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_2 .

Згідно заповіту, зареєстрованого в реєстрі №2281, посвідченого 19.08.2013 р. приватним нотаріусом Мельниченко І.О., ОСОБА_2 все майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що матиме право за законом заповідає сину ОСОБА_1 .

Крім ОСОБА_1 спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 було його дружина ОСОБА_3 .

Згідно ст. 1241 ч.1 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

На час смерті ОСОБА_2 , його дружині та матері позивача - ОСОБА_3 було повних вісімдесят один рік, а отже була непрацездатною (особою пенсійного віку), тому вона незалежно від змісту заповіту на користь ОСОБА_1 мала право на половину частки, яка належала б їм у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), тобто на 1/6 частки земельної ділянки, що розташована, розташована по АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с. 10)

08.04.2019 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Забігайло Л.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3

15.01.2020 р. приватний нотаріус Забігайло Л.П. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 (1/2 частку земельної ділянки) та за законом після смерті матері ОСОБА_3 (на 1/6 частку земельної ділянки), оскільки право власності спадкоємців не підтверджено документами, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня реєстрація права власності на спадкове майно, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Згідно звіту з експертної оцінки ринкова вартість земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_1 , становить 743886,00 грн, варість 2/3 частки - 495924,00 грн.

Стаття 1216 ЦК України передбачає те, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із ч. 1-3 ст.1268 ЦК України,спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до статті 1271 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73).

Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia).

Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу.

Враховуючи наведені обставини, беручи до уваги те, що за життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не оформили у встановленому законом порядку право власності на відповідні частки земельної ділянки, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , суд прийшов до висновку про можливість задоволення даного позову, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого володіння земельною ділянкою. Тому, необхідно визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер :88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 (одна шоста) частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер :88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

На підставі викладено та керуючись ст.ст. 6, 16, 1216, 1218, 1220,1268, 1269, 1271 ЦК України, ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 60, 76-81, 211, 223, 258, 263, 264, 265, 268, 352, п.п.15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України , -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за заповітом, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 (одна друга) частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер :88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 (одна шоста) частину земельної ділянки загальною площею - 0,0935 га, кадастровий номер :88:019:0093, цільове призначення для індивідуального житлового, гаражного та дачного будівництва, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до або через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 .

Відповідач: Київська міська рада, , адреса знаходження: м.Київ, вул.Хрещатик, 36.

Повне рішення виготовлено 18.12.2020 р.

Суддя: Андрій Анатолійович Осаулов