Справа №345/5355/19
Провадження № 2/345/190/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.01.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинковолодінням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вищенаведеним.

Позовні вимоги мотивує тим, що він на підставі договору купівлі-продажу, являється власником житлового дерев`яного будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 . За вказаною адресою окрім нього, зареєстрований його двоюрідний брат ОСОБА_2 , однак відповідач ніколи не проживала в даному житловому будинку. Жодних особистих речей відповідача в будинку немає, витрати на утримання будинку не несе. Просить усунути перешкоди у користуванні житловим будинком та визнати ОСОБА_2 таким, що втратила право на користування житловим приміщенням, по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.12.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову.

У судове засідання позивач подав суду заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити.

Відповідач у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно копії договору купівлі-продажу від 07.11.2009 року ОСОБА_1 являється власником житлового дерев`яного будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 - (а.с.5-6).

Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Боднарівської сільської ради від 27.08.2019 року відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у житловому будинку ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 - (а.с.10).

Відповідно до акта від 27.08.2019 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований у житловому будинку ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , але фактично більше 20-ти років не проживає по даному адресу, а проживає в житловому будинку своїх батьків по АДРЕСА_1 - (а.с.9).

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Цивільним Кодексом України передбачена спеціальна норма для визнання членів сім`ї власника такими, що втратили право користування житловим приміщенням (ч. 2 ст. 405 ЦК України), яка підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Згідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки, відповідач не проживає у вищевказаному будинку, понад строки встановлені законодавством, не несе витрати по його утриманню, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем в силу ст. 81 ЦПК України не надано будь-яких належних та допустимих письмових доказів в підтвердження того, що відповідач чинить їй перешкоди в користуванні майном, тим самим позбавляючи її права власності.

Тобто, позивач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу позовних вимог, не надав докази в обґрунтування позовних вимог, що є його обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 12 ЦПК України.

При цьому суд створив всі умови для змагального процесу. Суд у відповідності до вимог ч. 5 ст.12, ст. ст.76,78, з метою сприяння всебічному і повному з`ясуванню обставин справи роз`яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.

Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про недоведеність позовних вимог в частині усунення першкод, оскільки останнім не представлено належних доказів порушення його права власності на домоволодіння та створення відповідачем перешкод у користуванні житловим будинком.

Тому суд, відмовляє у задоволенні позовної вимоги що усунення перешкод у користуванні житлом.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обгрунтованим та таким, що підлягає до часткового задоволення.

У задоволенні решти позову відмовити.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до оригіналу квитанції №0501330 від 16.12.2019 року, ОСОБА_1 проведено оплату адвокату Галущак Л.О. за надання правничої допомоги в розмірі 2000,00 грн. (а.с. 19).

А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000,00 витрат за надання правової допомоги.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 317, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 280-282, 354-355 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

Позов задоволити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 в користь ОСОБА_2 - 2768,40 грн. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 дній з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий