Справа № 183/2214/19
№ 2/183/713/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2020 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д. І.,
секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення вартості виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися,
05 квітня 2019 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися в розмірі 9050,11 грн.
Ухвалою суду від 09 квітня 2019 року позовну заяву залишено без руху.
26 квітня 2019 року Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з заявою, в якій усунуто недоліки первісної заяви.
В обґрунтування вимог Військова частина НОМЕР_1 посилався на те, що зазначена сума виникла у зв`язку із звільненням відповідача з військової служби за контрактом у запас за підпунктом «и» (через систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем). З цих підстав відповідач ОСОБА_1 був виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . Відповідач не відшкодував кошти в повному обсязі за видані йому предмети речового майна, строк носіння яких не закінчився, а тому кошти з урахуванням зносу в сумі 9050,11 грн. підлягають утриманню з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 .
Зазначену суму, а також судові витрати в розмірі 1921,00 грн. позивач просить стягнути з відповідача на його користь.
Ухвалою суду від 10 червня 2019 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача, Військової частини НОМЕР_1 , не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29 серпня 2017року № 179, на посаду номера обслуги 1 самохідно-артилерійського взводу 2 самохідно-артилерійської батареї самохідно-артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи солдата військової служби за контрактом призначено ОСОБА_1 , який прибув з Куйбишевського та Розівського ОРВК Запорізької області, якого з 29 серпня 2017 року було зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всі види забезпечення, в тому числі і речового.
Речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, що передбачено абзацом 2 пункту 1 ст.91 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Під час проходження служби у відповідності до вимог наказу Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України» (зі змінами) солдат ОСОБА_1 згідно роздавальних відомостей № 720 від 04 вересня 2017 року, № 1005 від 10 листопада 2017 року та № 1 від 02 січня 2018 року, забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02 лютого 2018 року № 23, солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 12 січня 2018 року № 5-РС у відповідності до пункту один частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 04 квітня 2006 року №3597-1V у запас за підпунктом «и» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), та з 02 лютого 2018 року його було виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , знято з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Куйбишевського та Розівського ОРВК Запорізької області.
Відповідно до п.4 Розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України №232 від 29 квітня 2016 року, у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби.
Згідно довідки-розрахунку № 33, при звільненні з солдата ОСОБА_1 за речове майно, строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу, підлягала утриманню сума коштів в розмірі 9852,52 грн.
Під час виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття усіх видів забезпечення, на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 02 лютого 2018 року № 23, з солдата ОСОБА_1 згідно розрахункової платіжної відомості № 89 та книги грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 (Форма №35) було утримано частково кошти в сумі 802,41 грн., в якості відшкодування майнової шкоди за речове майно строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу.
При цьому, станом на 04 квітня 2019 року ОСОБА_1 вартість виданих йому предметів речового майна строк носіння яких не закінчився з урахуванням зносу в сумі 9050,11 грн. не відшкодував, що підтверджується довідкою №470/п.
Частиною 1 статті 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Частина 3 статті 11 ЦК України передбачає, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 4 ЦК України, 1. Основу цивільного законодавства України становить Конституція України. 2. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належить, зокрема, речове майно.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 , перебуваючи на речовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , був звільнений із військової служби за систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, тому він повинен відшкодувати державі в особі військової частини НОМЕР_1 вартість виданого йому речового майна з урахуванням зносу строк носіння якого не закінчився.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилами ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 276, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення вартості виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 вартості виданих предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися в розмірі 9 050,11 грн. (дев`ять тисяч п`ятдесят грн. 11 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 судові витрати у розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.).
Учасники справи:
- відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне рішення суду складено 04 лютого 2020 року.

Суддя Д. І. Городецький