Справа № 194/505/18
Номер провадження 4-с/194/5/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Соколової Ю.І.,

за участю секретаря судового засідання - Коркіної Т.С.,

представника заявника адвоката Шчекіч І.В.,

представника заінтересованої особи ДВС Шапкун Ю.В.,

представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Тарковської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області скаргу адвоката Шчекіч Інни Вікторівни, яка діє в інтересах боржника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шапкун Ю.В., ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

Представник боржника ОСОБА_2 адвокат Шчекіч І.В. звернулась до суду зі скаргою, в обґрунтування скарги посилається на те, що на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області по цивільній справі № 194/505/18 року, 09 липня 2019 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 1/3 частина всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13 квітня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду набрало законної сили 13 червня 2019 року. З січня 2019 року та по теперішній час ОСОБА_2 постійно мешкає в м. Львів. В метою здійснення перерахунку заборгованості по аліментам вона двічі зверталася до Тернівського міського відділу ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про перерахунок та документами, які підтверджували її місце фактичного проживання та розмір вже сплачених нею аліментів. 14 серпня 2020 року та 20 серпня 2020 року державний виконавець фактично відмовила у здійсненні перерахунку. ОСОБА_2 не ухиляється від оплати аліментів, в межах своїх фінансових можливостей приймає участь в утриманні дітей, сплачує аліменти, квитанції про сплату аліментів надані до виконавчої служби, але не враховані під час обрахування заборгованості по аліментам. Більш того, державний виконавець неправомірно застосував розмір середньомісячної заробітної плати по м. Тернівка Дніпропетровської області в той час коли боржник ОСОБА_2 фактично мешкає в м. Львів. У період з липня 2019 року по лютий 2020 року за попередньою домовленістю з ОСОБА_1 - ОСОБА_3 сплачувала аліменти на реквізити банківської карти, яку надав ОСОБА_1 і яка належала ОСОБА_4 , яка на той час фактично мешкала з ним однією сім`ю, вони мали стосунки притаманні подружжю, у них народився спільний син. На банківську карту ОСОБА_4 вона перевела аліментів на суму 20413,07 грн. Нотаріальною заявою ОСОБА_4 підтверджує факт отримання від ОСОБА_2 аліментів на утримання синів та передачу коштів ОСОБА_1 . На даний час ОСОБА_1 не визнає факт отримання аліментів від ОСОБА_2 у даний спосіб. Крім того, на рахунок стягувача ОСОБА_2 сплачувала аліменти на 10400 грн., які в даний час ОСОБА_1 також не визнає. В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) по аліментам та в обґрунтування позовних вимог надає розрахунок заборгованості станом на 01 лютого 2020 року , який обраховувався без урахування сплачених ОСОБА_2 аліментів у вищезазначений спосіб та без урахування місця фактичного проживання ОСОБА_2 18 серпня 2020 року ОСОБА_2 отримала два розрахунку заборгованості по аліментам за виконавчим листом 194/505/18 від 28 листопада 2018 року, де станом на 01 лютого 2020 року заборгованість становить 112116,74 грн., та за виконавчим листом 194/505/18 від 13 квітня 2018 року, де станом на 01 серпня 2020 року заборгованість становить 70243,55 грн. Проте, стягувачу ОСОБА_1 державним виконавцем було видано розрахунок заборгованості, де станом на 01 лютого 2020 року сума заборгованості складає 115923,72 грн., а ОСОБА_2 видано розрахунок заборгованості, де станом на 01 лютого 2020 року сума заборгованості складає 112116,74 грн. Вважає, що обидва розрахунку заборгованості по аліментам є незаконними, жоден з них не обчислений з дотриманням вимог ст. 195 СК України.

В зв`язку з чим просить суд поновити ОСОБА_2 строк на подачу скарги; визнати неправомірними дії головного державного виконавця Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Шапкун Ю.В., які полягають в обчисленні заборгованості зі сплати аліментів, яка рахується за ОСОБА_2 по виконавчому листу виданому на підставі рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області у справі №194/505/186, яке набрало законної сили 13.06.2019 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_1 , аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 квітня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття; визнати незаконним розрахунок заборгованості по аліментам, станом 01 лютого 2020 року, із вказаним розміром заборгованості 115923,72 грн.; визнати незаконним розрахунок заборгованості по аліментам, станом 01 лютого 2020 року із вказаним розміром заборгованості 112 116,74 грн.; визнати незаконним розрахунок заборгованості по аліментам, станом 01 серпня 2020 року із вказаним розміром заборгованості 70 243,55грн.; зобов`язати головного державного виконавця Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ОСОБА_5 , обчислити заборгованість по сплаті аліментів за вказаним виконавчим провадження за період з 01 січня 2019 року і по теперішній час з урахуванням вже сплачених сум аліментів, які переховувались ОСОБА_2 на картковий рахунок ОСОБА_4 та ОСОБА_1 за період з 01 січня 2019 року по теперішній час та із застосування розміру середньомісячної заробітної плати встановленої в м. Львів у вказаний період.

11 вересня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за вищезазначеною скаргою.

Головний державний виконавець Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шапкун Ю.В. надала до суду відзив на скаргу, в якому зазначає, що не погоджується з вимогами скаржника оскільки, станом на 06 жовтня 2020 року на виконанні в Тернівському МВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 61409591, відкрите 27 лютого 2020 року, на підставі виконавчого листа Тернівського міського суду Дніпропетровської області № 194/505/18, виданого 09 липня 2019 року, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/3 частини на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 13 квітня 2018 року до досягнення дітьми повноліття. Також зазначає, що зазначені в скарзі розрахунки заборгованості, станом на 01 лютого 2020 року із розміром заборгованості 115923,72 грн.; станом на 01 лютого 2020 року із розміром заборгованості 112116,74 грн. та станом на 01 серпня 2020 року із розміром заборгованості 70243,55 грн. були перераховані 06 жовтня 2020 року з причини того, що при їх складанні державним виконавцем помилково взято період з 2017 року, а тому вони є недійсними. Після проведеного перерахунку за № 19981 від 06 жовтня 2020 року заборгованість за період з 13 квітня 2020 року по 01 жовтня 2020 року складає 137082,79 гри. А отже, заборгованість за даним виконавчим листом відповідно до розрахунку за № 19983 від 06 жовтня 2020 року за період з 13 квітня 2018 року по 01 лютого 2020 року складає 97280,15 грн. Дана заборгованість зі сплати аліментів нарахована відповідно до середньої заробітної плати по м. Тернівка Дніпропетровської області відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 195 СК України. Крім того, у виконавчому листі № 194/505/18 року місце проживання боржника ОСОБА_2 зазначено м. Тернівка Дніпропетровської області. Крім того, в ході виконання виконавчих проваджень боржник ОСОБА_2 особисто зверталась до відділу з заявами, де зазначала адреси місце проживання: АДРЕСА_1 (заява боржника від 17 травня 2019 року), а також АДРЕСА_2 (заява від 05 серпня 2020 року). Письмово про іншу зміну місця свого проживання боржник ОСОБА_2 у відповідності до п. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» відділ державної виконавчої служби не повідомляла. Також зазначає, що станом на 06 жовтня 2020 року підтверджуючих документів, що боржник проживає у м. Львів не надходило. Важає, що нарахування заборгованості зі сплати аліментів відповідно середньої заробітної плати по м. Тернівка Дніпропетровської області є правомірним. Крім того, зазначає, що при здійсненні перерахунку заборгованості, державним виконавцем дійсно не взяті до уваги копії квитанцій про сплату коштів ОСОБА_2 на рахунок ОСОБА_4 , так як станом на 06 жовтня 2020 року до відділу державної виконавчої служби документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_4 , як представника стягувача ОСОБА_1 за виконавчим провадженням не надходили, а тому підстави для перерахунку заборгованості по аліментам у державного виконавця не було. В зв`язку з чим, просить вимоги зазначені в скарзі визнати безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 - адвокат Шчекіч І.В. скаргу підтримала та пояснила, що в провадженні Головного державного виконавця Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шапкун Ю.В. перебуває виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх спільних дітей. Три розрахунки на суми 70243,55 грн., 112116,74 грн., 115923,72 грн. вважає незаконними, оскільки вони здійснені без врахування вже сплачених сум на рахунок цивільної дружини ОСОБА_4 та при обчислені заборгованості застосована середньомісячная заробітна плата по м. Тернівка, хоча боржниця ОСОБА_2 з 01 чсічня 2019 року постійно мешкає у м. Львові. Просила поновити строк для подачі скарги та скаргу задовольнити повністю.

Заінтересована особа - головний державний виконавець Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шапкун Ю.В. в судовому засіданні скаргу не визнає та пояснила, що дійсно в її провадженні перебуває виконавче провадження по аліментам, що боржником є ОСОБА_2 . Розрахунки, які просить визнати недійсними представник боржника вже державним виконавцем визнані недійсними, та на даний час є інший вірний розрахунок заборгованості по аліментам. Крім того, пояснила, що в матеріалах виконавчого провадження до серпня 2020 року не було жодних доказів того, що ОСОБА_2 мешкала у м. Львові, а тому підстав для проведення перерахунку за даних підстав у неї не було. На даний час вони здійснюють нарахування заборгованості про розміру середньомісячної заробітної плати по м. Львову та мають наміри виконавче провадження передавати до м. Львова, де зареєстрована та мешкає ОСОБА_2 . Також, пояснила, що при здійснені перерахунку не були враховані кошти, які ОСОБА_2 перераховувала ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_4 не є представником ОСОБА_1 та сам ОСОБА_1 заперечує факт передачі йому коштів від ОСОБА_4 . Просила у задоволенні скарги відмовити повністю.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_7 адвокат Тарковська Т.В. в судовому засіданні пояснила, що підстав для задоволення скарги не має, оскільки боржником не доведено факт постійного проживання у м. Львові, а по долученим документам видно, що боржник лише перебувала у м. Львові. Крім того, ОСОБА_1 не мешкає з ОСОБА_4 однією сім`єю, а мають лише спільну дитину, а тому він жодних коштів від ОСОБА_4 не отримував. Розрахунки, які просить визнати незаконними представник боржника, вже визнані незаконними державним виконавцем. Просила відмовити в задоволенні скарги.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи № 194/505/18, матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 червня 2018 року стягнуто з ОСОБА_2 , на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 28 листопада 2017 року та до досягнення дітьми повноліття (т. 1 а.с. 30-32).

Ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 11 квітня 2019 року заочне рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 червня 2018 року скасовано (т. 1 а.с. 88-89).

В подальшому рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 , на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів її доходів, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 квітня 2018 року та до досягнення дітьми повноліття (т. 1 а.с. 109-112). Дане рішення набрало законної сили 13 червня 2019 року.

З матеріалів виконавчого провадження видно, що 09 липня 2019 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області відповідно до рішення суду від 14 травня 2019 року було видано виконавчий лист (т. 1 а.с. 204, т. 2 а.с. 5).

27 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про прийняття до виконання вказаного виконавчого листа (т. 2 а.с. 4).

27 лютого 2020 року головним державним виконавцем Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро)за виконавчим листом № 194/505/18 було відкрите виконавче провадження № 6140959 (т. 2 а.с. 7).

ОСОБА_2 05 серпня 2020 року зверталася до Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про надання їй довідки розрахунку заборгованості по аліментам за весь період (т. 2 а. с. 23).

Головним державним виконавцем Тернівського МВ ДВС ПСМРУМЮ (м. Дніпро) було складено розрахунок заборгованості за виконавчим листом № 194/505/18 від 13 квітня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам станом на 01 серпня 2020 року за період з квітня 2018 року по лютий 2020 року у розмірі 70243,55 грн. (т. 1 а.с. 152, т. 2 а.с. 25).

Крім того, державним виконавцем Тернівського МВ ДВС ПСМРУМЮ (м. Дніпро) було складено розрахунок заборгованості за виконавчим листом № 194/505/18 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам станом на 01 лютого 2020 року за період з листопада 2017 року по лютий 2020 року у розмірі 112116,74 грн. (т. 1 а.с. 153, т. 2 а.с. 27).

Також, державним виконавцем Тернівського МВ ДВС ПСМРУМЮ (м. Дніпро) було складено разрахунок заборгованості за виконавчим листом № 194/505/18 від 24 липня 2018 року (з 28 листопада 2018 року), відповідно до якого ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам станом на 01 лютого 2020 року за період з листопада 2017 року по лютий 2020 року у розмірі 115923,72 грн. (т. 2 а.с. 26).

За правилами частин першої, третьої та четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

У судовому засіданні встановлено, що розрахунки заборгованості за виконавчим листом № 194/505/18 складені головним державним виконавцем Тернівського МВ ДВС ПСМРУМЮ (м. Дніпро) на суму 70243,55 грн., 112116,74 грн., 115923,72 грн., які просить визнати незаконними представник боржника, 06 жовтня 2020 року головним державним виконавцем Тернівського МВ ДВС ПСМРУМЮ (м. Дніпро) Шапкун Ю.В. під час розрахунку заборгованості по аліментам № 19981 визнані недійсними (т. 1 а.с. 237, 238, т. 2 а.с. 28), а тому спір щодо незаконних вищезазначених розрахунків на момент розгляду даної скарги не існує.

Крім того, що дані розрахунки є недійсними підтверджено головним державним виконавцем Тернівського МВ ДВС ПСМРУМЮ (м. Дніпро) Шапкун Ю.В. як у відзиві та і під час судового розгляду скарги.

Щодо вимоги боржника ОСОБА_2 з приводу зобов`язання головного державного виконавця Тернівського МВ ДВС ПСМРУМЮ (м. Дніпро) ОСОБА_5 обчислити заборгованість по сплаті аліментам за період з 01 січня 2019 року по теперішній час з урахуванням вже сплачених сум аліментів, які переховувались ОСОБА_2 на картковий рахунок ОСОБА_4 та ОСОБА_1 та із застосування розміру середньомісячної заробітної плати встановленої в м. Львів у вказаний період, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини третьої ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Пунктом 18 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

Особливості виконання рішень про стягнення аліментів визначені у розділі XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі Інструкція).

З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що боржник ОСОБА_2 офіційно не працює та самостійно сплачує стягувачу ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей.

Відповідно до п.п. 3, 4 Інструкції, у разі якщо боржник не працює і сплачує аліменти самостійно стягувачу, квитанції (або їх копії) про перерахування аліментів надаються виконавцю не пізніше наступного робочого дня після сплати та долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Відповідно до ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами, спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.

Згідно з ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

В судовому засіданні встановлено, що про порушення прав ОСОБА_2 дізналася 14 серпня 2020 року в день отримання відповіді на заяву про здійснення перерахунку, а подана в межах строку, тобто 20 серпня 2020 року, скарга ухвалою Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 26 серпня 2020 року повернута заявнику без розгляду, та після усунення недоліків дана скарга подана до суду 11 вересня 2020 року, а тому суд визнає причини пропуску поважними та вважає необхідним поновити строк для подання скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

З матеріалів виконавчого провадження, встановлено, що у виконавчому листі № 194/505/18 місце проживання боржника ОСОБА_2 зазначено: АДРЕСА_3 (т. 2 а.с. 5), в заяві про долучення відповідних даних від 15 травня 2019 року зазначена адреса: АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 239), в заяві про надання довідки розрахунку від 05 серпня 2020 року вказана адреса проживання: АДРЕСА_2 (т. 2 а.с. 23).

Крім того, при ухвалені рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 14 травня 2019 року, представником боржника під час розгляду цивільної справи про стягнення аліментів суду не повідомлялося будь-яке інше місце проживання ОСОБА_2 пов`язане з м. Львів (т. 1 а.с. 109-112).

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 14 березня 2019 року № 120, місце реєстрації ОСОБА_2 з 29 січня 2019 року зареєстровано за адресою: АДРЕСА_5 (т.2 а.с. 44).

Судом встановлено, що будь-які інші заяви в яких би боржник зазначала інше місце свого проживання, а саме у м. Львові в матеріалах скарги та в матеріалах виконавчого провадження відсутні.

Представником боржника адвокатом Шчекіч І.В. лише 11 серпня 2020 року та 17 серпня 2020 року на адресу начальника Тернівського міського відділу ДВС ГТУЮ в Дніпропетровській області була надана заява з проханням здійснити перерахунок заборгованості по аліментам, зокрема з застосуванням розміру середньомісячної заробітної плати в м. Львів, а не в м. Тернівка (т. 2 а.с. 29, 36-37).

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Представником боржника адвокатом Шчекіч І.В. під час розгляду скарги надана довідка про реєстрацію місця проживання особа, з якої видно, що боржник ОСОБА_2 з 06 жовтня 2020 року зареєстрована у АДРЕСА_6 (т. 1 а.с. 246).

Також, в судовому засіданні головним державним виконавцем Тернівського МВ ДВС ПСМРУМЮ (м. Дніпро) Шапкун Ю.В. повідомлено, що з середини серпня та по теперішній час заборгованість по аліментам нараховується по розміру середньомісячної заробітної плати по м. Львову та в подальшому виконавче провадження буде передано за місцем реєстрації боржника.

Доводи представника боржника адвоката Шчекіч І.В. з приводу того, що боржник ОСОБА_2 з 01 січня 2019 року та по перерішеній час мешкає у м. Львові та нарахування аліментів повинно здійснюватися із застосуванням розміру середньомісячної заробітної плати встановленої в м. Львові, до уваги судом не беруться, оскільки додані до скарги письмові докази та матеріали виконавчого провадження не містять даного підтвердження, а з моменту повідомлення місця проживання боржника ОСОБА_2 нараховуються по м. Львову.

Також, додані до скарги докази, а саме: довідка від 15 червня 2020 року № LV6-07.8/80 про відкриття рахунку у відділенні № 6 ПУМБ в м. Львові, бланк замовлення відповідних аналізів у м. Львові від 16 червня 2020 року, чек про сплату коштів у стоматологічній поліклініки м. Львова від 06 лютого 2019 року, протокол ультразвукового дослідження у Львівській лікарні від 24 травня 2020 року, посадочні документи на поїзд від 30 липня 2020 року та від 17 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 158, 159, 160, 161) не містять даних, які б підтверджували саме факт проживання ОСОБА_2 у періоди з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2020 року та з 01 січня 2019 року по 01 серпня 2020 року.

Крім того, доданий до скарзі акт про фактичне місце проживання від 18 серпня 2020 року, не підтверджує постійного місця проживання боржника ОСОБА_2 у м. Львові, оскільки у даному акті зазначено, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_7 станом на 13 серпня 2020 року (т. 1 а.с. 162), але який саме період ОСОБА_2 мешкала за даною адресою не вказано, так як спір щодо невірних розрахунків становить період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2020 року та з 01 січня 2019 року по 01 серпня 2020 року.

Також, доданий до матеріалів скарги договір безоплатного користування квартирою від 01 січня 2019 року не містить в собі доказів того, що боржник ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_7 , оскільки мета користування квартирою в даному договорі зазначена «використання квартири за її призначенням», що не може підтвердити саме факт проживання в квартирі (т. 1 а.с. 208).

Доводи представника боржника адвоката Шчекіч І.В. з приводу того, що ОСОБА_2 у період з липня 2019 року по лютий 2020 року сплатила ОСОБА_1 суму аліментів на утримання дітей в розмірі 20413,07 грн., які вона переводила на картковий рахунок ОСОБА_4 до уваги судом не беруться, оскільки матеріали скарги не містять підтвердження факту передачі ОСОБА_4 грошових коштів саме ОСОБА_1 , а представник стягувача адвокат Тарковська Т.В. в судовому засіданні факт передачі вищезазначеного розміру аліментів ОСОБА_1 заперечувала.

Крім того, в нотаріальній заяві ОСОБА_4 зазначено, що вона отримувала від ОСОБА_2 грошові кошти, у період з липня 2019 року по лютий 2020 року включно у розмірі 20413,07 грн., які мали призначення «аліменти на утримання її дітей» та в подальшому грошові кошти передавалися особисто ОСОБА_1 , який знав, що це аліменти від ОСОБА_2 на утримання їх спільних дітей, однак суд не може взяти до уваги дану нотаріальну заяву ОСОБА_4 , оскільки, перевіривши додані до скарги платіжні доручення Приватбанка (т. 1 а.с. 174, 175, 176, 177, 178, 179, 180, 181, 182, 183, 184, 185, 186, 187, 188, 189, 190, 191, 192, 193, 194, 195, 196, 197, 198, 199, 200, 201, 202, 203), факт переведення від ОСОБА_2 до ОСОБА_4 аліментів на утримання дітей не знайшов свого підтвердження, так як платіжні доручення містили призначення платежу «переказ особистих коштів», а не призначення платежу «аліменти на утримання її дітей».

Також, в деяких долучених до скарги платіжних дорученнях Приватбанка взагалі не вбачається кому саме ОСОБА_8 були переведені особисті кошти (т. 1 а.с. 163, 164, 165, 166, 167, 168, 169, 170, 171, 172, 173).

Також, представником стягувача адвокатом Тарковською Т.В. в судовому засіданні зазначено, що ОСОБА_4 не є дружиною ОСОБА_1 та не мешкають разом, а мають лише спільну дитину, а тому відсутні докази передачі вищезазначеної суми ОСОБА_1 , а дані пояснення матеріалами скарги та виконавчим провадженням не спростовані.

Згідно з частиною 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувані заявником три розрахунки заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 194/5050/18, визнані 06 жовтня 2020 року головним державним виконавцем Тернівського МВ ДВС ПСМРУМЮ (м. Дніпро) Шапкун Ю.В. недійсними, підстави врахування для здійснення обчислення заборгованості, зазначені боржником у скарзі, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, підстави для визнання дій виконавця неправомірними у суду відсутні, а тому в задоволенні скарги слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 258-260, 447, 449, 451 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_2 строк на подачу скарги на дії державного виконавця.

В задоволенні скарги адвоката Шчекіч Інни Вікторівни, яка діє в інтересах боржника ОСОБА_2 , заінтересовані особи: головний державний виконавець Тернівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) Шапкун Ю.В., ОСОБА_1 на дії державного виконавця відмовити повністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 21 грудня 2020 року.

Суддя Ю.І. Соколова