Справа № 697/939/20
Провадження № 2/697/470/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді Льон О.М.

за участю секретаря - Дрянової Н.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Канів, Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Канівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненою в подальшому позовною заявою до Канівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про зняття арешту з нерухомого майна. Позов мотивує тим, що 1999 році він отримав від ОСОБА_2 позику в розмірі 3450 гривень, згодом віддав кредитору усі запозичені ним кошти. Він є власником квартири АДРЕСА_1 , яку вирішив відчужити шляхом укладення договору купівлі-продажу, але при зверненні до державної нотаріальної контори з метою посвідчення договору відчуження об`єктів нерухомого майна з`ясувалася, що 17.11.1999 на підставі постанови відділу Державної виконавчої служби Канівського міського управління юстиції накладено арешт на дану квартиру. Згідно довідки, виданої Канівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), виконавчі провадження відносно позивача відсутні, а матеріали виконавчого провадження в рамках якого був накладений арешт знищені. Просить суд скасувати арешт майна ОСОБА_1 , та заборону здійснювати відчуження, що накладено на підставі постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Канівського міського управління юстиції Говорун Д.Я. від 17.11.1999.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність державного виконавця, проти задоволення позову не заперечують.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явилася, про дату час, та місце судового засідання повідомлялася належним чином.

Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

У судовому засіданні встановлено, що постановою державного виконавця Канівського міськрайонного відділу ДВС Говорун Д.Я. від 17.11.1999 за № 1652, на підставі в/напису виданого 02.02.1999 Канівською державною нотконторою про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 3485 грн., накладено арешт на все майно ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) та заборонено здійснювати відчуження будь якого майна, яка належить ОСОБА_1 (а.с. 9).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від (а.с.10) вбачається, що Приватним нотаріусом Лагутінською Є.П. 01.12.2006 на підставі постанови 1652 від 17.11.1999 Канівського міськрайонного відділу ДВС накладено арешт та оголошено заборону на його відчуження майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), реєстраційний номер обтяження НОМЕР_1 (а.с.10).

З матеріалів справи, зокрема, з довідки Канівського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.11), вбачається, що станом на 18.05.2002 на виконанні в Канівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Київ) не перебувають виконавчі документи про стягнення з ОСОБА_1 коштів, підстав для арешту майна немає.

Відповідно до положень ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ч. 1 ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до положень ч.2 ст.319 Цивільного кодексу України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з роз`ясненнями п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно ч.2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

При розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів (статті 77, 78 ЦПК).

На позовні вимоги про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна поширюється передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про арешт (опис) належного їй майна.

За таких обставин, суд, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки накладений арешт на майно позивача обмежує законні права позивача та унеможливлює право розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд.

Враховуючи те, що ні відповідач, ні нотаріус, як реєстратор не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, позивач позбавлений можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317-319 ЦК України, ст.ст. 12,13,76,81,82,141, 258,259, 265,273,354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Канівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити повністю.

Зняти арешт майна, належного на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , накладеного постановою державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Канівського міського управління юстиції Говорун Д.Я. від 17.11.1999, реєстраційні номери обтяжень: № 4148719 та виключити зазначену заборони з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна і Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий О . М . Льон