ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1228/20
Провадження № 2/210/1178/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"01" грудня 2020 р.
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді Хлистуненко О.В.
секретаря судового засідання Недолуги Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Металургійної районної в місті ради про встановлення факту належності померлому на праві особистої приватної власності нерухомого майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом, суд
Позивачі звернулися до суду з позовом про встановлення факту належності померлому на праві особистої приватної власності нерухомого майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позову зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді трикімнатної квартири зальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м., яка розташована на п`ятому поверсі триповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Все вищевказане майно, донька померлої ОСОБА_1 , прийняла в установлений законом строк, оскільки 23 березня 2016 року за № 187 подала до Третьої Криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом, на підставі якої заведено спадкову справу за номером № 86/2016. Син померлої - ОСОБА_2 , прийняв вказане майно, оскільки був зареєстрований разом із померлою матір`ю на день її смерті за однією адресою. Спадкове майно ОСОБА_3 нікому не заповідала. Інших спадкоємців після смерті спадкодавиці за законом,окрім ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не має.
31 серпня 2019 року державний нотаріус Третьої криворізької державної нотаріальної контори Рикова Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовила їм у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно постанови позивачам відмовлено у вчинені нотаріальної дії, оскільки у жодного із спадкоємців, відсутні правовстановлюючі документи на вищевказану квартиру, у зв`язку із чим - питання належності цього майна попередньому власникута наступного його власника (спадкоємців), повинно вирішуватись у судовому порядку.
Тому позивачі просять суд, встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , на праві особистої приватної власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 . А також визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку вказаної квартири (кожному) в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 .
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи не надавали.
Представник позивачів ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивачів, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач будучи належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи, в жодне судове засідання не з`явився. Заяви про відкладення справи не надавав. Не скористався правом на подачу відзиву.
Суд, вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.10.2015 року, з відповідним актовим записом №883 виданим Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с. 16).
Відповідно до рішення Дзержинського районного народного суду м. Кривого Рогу по справі №2-68/1988 від 26.01.1988 року за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про поділ спільно нажитого майна подружжя, затверджено мирова угода між сторонами та на користь відповідача ОСОБА_3 виділена кооперативна квартира за адресою: АДРЕСА_1 за грошову компенсацію частки від квартири ОСОБА_5 (а.с.18-21).
Згідно з рішенням Дзержинського районного народного суду м. Кривого Рогу від 30.07.1991 року за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання втрати права на житлову площу, ОСОБА_5 втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_2 (а.с. 22-25).
Згідно довідки від 02.08.2019 року за №172142 виданого Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Криворізьке бюро технічної інвестиції», відповідно до даних архівної справи станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності в КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі №31-17-17 на ім`я ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності видане, згідно рішення народного суду Дзержинського району від 30.07.1991 року (а.с.26).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відомості відносно квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні (а.с.27).
Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №43351360 від 23.03.2016 року. Спадкова справа №58749900 заведена в Третій криворізькій державній нотаріальній конторі, спадкодавцем зазначена ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.28).
Постановою державного нотаріуса Третьої криворізької державної нотаріальної контори Риковою Т.В. від 31.08.2019 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.30-31).
Відповідно до наданої копії спадкової справи №86/2016, заведеної після смерті гр. ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкове майно складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане майно, донька померлої ОСОБА_1 , прийняла в установлений законом строк, оскільки звернулася 23.03.2016 року за №187 подала до Третьої криворізької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом. Вказане майно, син померлої ОСОБА_2 , прийняв фактично, оскільки був зареєстрований разом із померлою матір`ю на день її смерті за однією адресою. У зв`язку із тим, що у жодного із спадкоємців, відсутні правовстановлювальні документи на вищевказану квартиру у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру відмовлено. Питання належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємців), повинно вирішуватися у судовому порядку.
Вимога позивачів, щодо встановлення факту належності померлій ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
На час виникнення у ОСОБА_3 права власності на вище вказану квартиру діяв ЦК Української РСР від 18.07.1963 року.
Відповідно до ст. 82 ЦК Української РСР право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відносини власності регулюються Законом України «Про власність» (697-12), цим Кодексом, іншими законодавчими актами.
Згідно ч.1 ст.13 ЗУ «Про власність» (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин)об`єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Відповідно до ст. 12 даного закону громадянин набуває права власності на майно одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.
Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року (яка була чинна на час виникнення спірних правовідносин) в п. 28 Додатку 1 правовстановлюючим документом , на підставі якого провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР є рішення суду про визнання за громадянином права власності на будинок (домоволодіння), що набуло законної сили, або виконавчий лист, на підставі цього рішення (яка діяла).
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дзержинського районного народного суду м. Кривого Рогу по справі №2-68/1988 від 26.01.1988 року ОСОБА_3 виділена кооперативна квартира за адресою: АДРЕСА_1 .
А також, відповідно до даних архівної справи право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності В КП ДОР «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі № 37-17-17 на ім`я - ОСОБА_3 .
Крім того, ОСОБА_3 , за вище вказаною адресою була зареєстрована з 06.08.1974 року, що підтверджується відміткою про місце проживання в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Дзержинським РВ Криворізького МУ УМВС України в Дніпропетровській області на ім`я ОСОБА_3 .
Частино 3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.
Щодо вимоги позивачів про визнання право власності на Ѕ частку (кожному) квартири за адресою: АДРЕСА_1 ,в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , суд доходить до висновку.
Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за -законом.
Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.
Згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є донькою померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про народження від 20.06.1964 року(а.с.14). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_6 після укладення шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_7 » (а.с.15)
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином померлої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено повторним свідоцтвом про народження від 08.08.2019 року (а.с.13).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у ч.3,4 ст.1268, ст.1269 ЦК України.
Згідно довідки про реєстрацію місця проживання Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Металургійної районної у місті ради від 02.07.2019 року за №3407, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 16.08.1972 року по теперішній час (а.с.29). Тобто в силу приписів ч.3 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_2 прийняв спадщину від матері ОСОБА_3 , оскільки був зареєстрований разом із померлою на день її смерті за однією адресою.
Відповідно до положен ь ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.
Вказану вимогу ст. 1269 ЦК України ОСОБА_1 дотрималася, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини за законом в установлений законом строк. Тому вважається такою, що прийняла спадщину .
Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права.
Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Враховуючи всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими, а тому задовольняє їх вимоги в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1217, 1218, 1220, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Металургійної районної в місті ради про встановлення факту належності померлому на праві особистої приватної власності нерухомого майна та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Встановити факт належності померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , на праві особистої приватної власності квартири, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м., яка розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку квартири, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м., яка розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку квартири, загальною площею 57,8 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м., яка розташованана п`ятому поверсі п`ятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О. В. Хлистуненко