Справа № 204/3149/19
Провадження № 2-о/204/2/20 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю заявниці ОСОБА_1

за участю представника заявниці ОСОБА_2

за участю представника заінтересованої особи Булаха М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше одного року до дня його смерті, що згідно з ст. 531 ЦК УРСР є підставою для визнання її спадкоємцем за законом. В обґрунтування своєї заяви вказала на те, що вона є рідною дочкою вказаних осіб. В теперішній час її батьки померли. Після смерті матері вона оформила спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було видане 30 листопада 2005 року державним нотаріусом Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори Янковою І.В. за реєстром № 5-2746. Спадкове майно після її смерті складалося з грошових внесків з процентами, компенсаціями та індексаціями у філії - Правобережне відділення ВАТ « Державний ощадний банк». Після смерті батька залишилася спадщина у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1 . Спадкоємицею 1 черги після смерті ОСОБА_4 була його дружина - ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав. Факт того, що вона прийняла спадщину підтверджується витягом із будинкової книги по АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 і ОСОБА_3 були зареєстровані з 23.03.1976 року по день смерті кожного з них. Незважаючи на те, що заявниця є дочкою ОСОБА_4 , нотаріус не визнає її спадкоємицею, яка належним чином прийняла спадщину після його смерті, так як заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини вона не подавала і зареєстрованою за вказаною адресою разом з батьком і матір`ю не була. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2018 року у цивільній справі № 204/6068/18 був встановлений факт перебування ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , у фактичних шлюбних відносинах. Вказане рішення заявниця надала державному нотаріусу для видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння АДРЕСА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері - ОСОБА_3 . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12.04.2019 року державний нотаріус Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупська Л.В. відмовила їй у видачі вказаного свідоцтва, посилаючись на те, що згідно із ст. ст. 529, 530, 531, 532 ЦК УРСР в редакції 1963 року, особи, які перебували у фактичних шлюбних відносинах не належать до жодної з черг спадкоємців. Тому, вона була вимушена звернутися до суду із даною заявою.

В судовому засіданні заявниця і її представник підтримали в повному обсязі дану заяву і просили задовольнити її в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі по наступним підставам.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 , яка після укладення шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_5 », є донькою ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .

Також встановлено, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вищевказані обставини встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2018 року у цивільній справі № 204/6068/18, яке скасоване не було і набрало законної сили 11 січня 2019 року.

З вищевказаними судовим рішенням можна ознайомитись у відкритому доступі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень за наступним посиланням: http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/78842562.

Цим же рішенням, зокрема був встановлений факт перебування ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 , у фактичних шлюбних відносинах.

В свою чергу, відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому, зазначені вище обставини не підлягають повторному доказуванню.

Після смерті батьків заявниці відкрилася спадщина на належне їм майно, яке, серед іншого, як зазначила заявниця, складається з домоволодіння АДРЕСА_1 , яке належало її батькові на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого 17.03.1976 року Красногвардійським виконкомом районної ради депутатів трудящих м. Дніпропетровська згідно з рішенням № 325 від 03.03.1976 року (а.с.13), а її матір успадкувала його фактично прийнявши спадщину після смерті чоловіка.

У зв`язку з вищевказаним, заявниця звернулася до Третьої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 . На підставі її заяви була заведена відповідна спадкова справа за № 973/2005, копія якої долучена до матеріалів даної справи (а.с.68-97).

Проте, 12 квітня 2019 року державним нотаріусом Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Крупською Л.В. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі заявниці свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , на домоволодіння АДРЕСА_1 , оскільки згідно із ст. ст. 529, 530, 531, 532 ЦК УРСР в редакції 1963 року, особи, які перебували у фактичних шлюбних відносинах не належать до жодної з черг спадкоємців (а.с.15).

З урахуванням зазначених обставин, заявниця просила встановити факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше одного року до дня його смерті, що згідно з ст. 531 ЦК УРСР є підставою для визнання її спадкоємцем за законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В силу же положень ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, судом встановлено, що згідно з ст. 531 ЦК УРСР (в редакції чинній на момент відкриття спадщини після смерті батька заявниці), до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

При цьому, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2018 року у цивільній справі № 204/6068/18, про яке зазначено вище, було також встановлено, що померлі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були зареєстровані з 23 березня 1976 року по дату їхньої смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

З повного же витягу № 6 від 20.11.2018 року з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження заявниці випливає, що 10 серпня 1950 року були внесені відомості про усиновлення заявниці наступними усиновителями: агентом постачання МДС ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , яка є утриманцем чоловіка (а.с.19).

Крім того, обставини щодо перебування ОСОБА_3 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_4 не менше одного року до дня його смерті підтвердили допитані в судовому засіданні свідки, а саме:

Свідок ОСОБА_7 , яка повідомила, що вона є двоюрідною сестрою заявниці. Знає, що батьки заявника усиновили її, взявши з дитячого будинку, та разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Їй відомо, що ОСОБА_4 був інвалідом 2 групи Великої Вітчизняної Війни і отримував чималу пенсію, набагато більшу, ніж його дружина, у зв`язку з чим остання перебувала у нього на утриманні. А після його смерті дружина перейшла на його пенсію, у зв`язку з втратою годувальника, яку отримувала до своєї смерті.

Свідок ОСОБА_8 , яка пояснила, що заявниця є двоюрідною сестрою її чоловіка. Зазначила, що добре знала подружжя ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та може впевнено стверджувати, що остання перебувала на утриманні свого чоловіка і не тільки не менше одного року до його смерті, а й тривалий час до того.

Таким чином, судом встановлено, що виниклі правовідносини не є спірними, той факт, що мати заявниці перебувала на утриманні її батька не оспорюється, а заявлена нею заява покликана на підтвердження наявності цього факту.

Під час розгляду даної справи судом не було встановлено третіх осіб, права і інтереси яких можуть бути порушені встановленням даного факту, у зв`язку з чим суд вважає можливим задовольнити дану заяву про встановлення факту, що має юридичне значення.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаних обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в сукупності, суд вважає можливим встановити факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше одного року до дня його смерті, що згідно з ст. 531 ЦК УРСР є підставою для визнання її спадкоємцем за законом.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-83, 89, 223, 229, 247, 258-259, 263-265, 294, 317-319, 352, 354-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити повністю.

Встановити факт перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше одного року до дня його смерті, що згідно з ст. 531 ЦК УРСР є підставою для визнання її спадкоємцем за законом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Територіальна громада в особі Дніпровської міської ради, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 26510514, місцезнаходження: 49601, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 75.

Суддя В.В. Самсонова