Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/669/2020

Справа № 229/188/20

01 липня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді: Лебеженка В.О.

за участі:

секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини, -

Третя особа: Дружківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків), -

ВСТАНОВИВ:

До Дружківського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він був визнаний батьком сина відповідачки, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З відповідачкою вони не перебували у шлюбі, зустрічались з кінця 2008 року, а жили разом з грудня 2011 року. Він поїхав з м.Дружківка на заробітки до Російської Федерації в Чукотський автономний округ, 06.09.2010 року і працював там півроку. Наведене підтверджується трудовим договором №К00256 від 23.10.2009 року. На момент запису його батьком дитини він дійсно вважав себе батьком дитини народженою відповідачкою. Проте, згодом йому стало відомо, що крім його у відповідачки були близькі стосунки з іншою особою, яка і є справжнім батьком дитини.

Просить виключити відомості про батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з актового запису про народження ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м.Дружківці, Донецької області, актовий запис №245 від 29 червня 2011 року, що був вчинений Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 14 лютого 2020 року провадження по справі було відкрито, визначено справу розглядати в порядку загального провадження.

В судове засідання, позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви про можливий розгляд справи без їх участі, на позові наполягають.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов без її участі. Проти позовних вимог не заперечує.

Представник третої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов до таких висновків.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства.

Судом встановлено, що з 2008 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у відносинах, а з грудня 2011 року вони почали спільно мешкати.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_3 , в графі батьки зазначені: батько ОСОБА_1 ; мати ОСОБА_2 .

Згідно копії строкового трудового договору №К00256 від 23 жовтня 2009 року, позивач ОСОБА_1 , працював на ТОВ «Артіль старателів Чукотка» водієм кар`єрного самоскида в період з 23 жовтня 2009 року по 05 жовтня 2010 року, що також підтверджується записами у трудовій книжці серія НОМЕР_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених устатті 126цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове ОСОБА_4 про народження.

Як встановлено в судовому засіданні, в свідоцтві про народження дитини ОСОБА_3 , органом РАЦС були внесені відомості про батька дитини, зокрема позивача по справі, на підставі заяви позивача та відповідачки, відповідно до ст. 134 СК України. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком дитини.

Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного)споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною, це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно достатей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05. 2006 року « Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі,- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до ч. 5 ст. 136 СК України не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно дочастини першої статті 123цього Кодексу.

Тлумачення статті 136 СК України свідчить, що підставою для оспорювання батьківства є невідповідність встановленого батьківства факту біологічного походження. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, записаною батьком і дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей з актового запису про народження дитини.

Отже, в ході судового розгляду перевірці підлягають обставини чи особа, яка оспорює батьківство , знала в момент реєстрації себе батьком дитини, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не могла про це знати. Відповідно, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України на позивача покладається тягар доведення, що він не є біологічним батьком дитини, а відповідач у справі повинна довести належними та допустимим доказами, що позивач в момент реєстрації себе батьком дитини знав, що не є батьком дитини, або за встановленими обставинами справи не міг про це знати.

Відповідач до суду надала заяву про визнання позову та тієї обставини, що позивач не є біологічним батьком дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленума Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову,яке має бути безумовним,і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача),суд ухвалює рішення про задоволення позову,обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач зареєстрував на себе дитину, оскілки на момент реєстрації позивач мешкав разом із відповідачкою і вважав народжену дитину їх спільною дитиною та не знав про те, що він не є батьком дитини.

Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, права, свободи чи інтереси інших осіб не порушує, суд вважає, що позов визнаний відповідачкою, підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 126,134, 136 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , ст.ст. 3,5,12,13,18, 200, 206, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виключення запису про особу як батька з актового запису про народження дитини задовольнити.

Виключити із актового запису № 245 від 29 червня 2011 року, про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинений відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції у Донецькій області, відомості щодо батька ОСОБА_1 , про що внести відповідні зміни до актового запису № 245 від ІНФОРМАЦІЯ_4 червня 2011 року про народження дитини.

Копію рішення суду після набрання ним чинності направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про народження дитини.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після оголошення рішення.

Повний текст рішення суду складено 01 липня 2020 року.

Суддя: В.О.Лебеженко