Справа 367/8865/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді - Карабаза Н.Ф.,

при секретарі - Стародубець О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь клопотання Начальника інспекції Міністерства податків і зборів Республіки Білорусь по Партизанському району Калеева Д.М. про надання дозволу на примусове виконання судового наказу виданого Економічним судом м. Мінська від 17.07.2015 року,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду надійшло клопотання Начальника інспекції Міністерства податків і зборів Республіки Білорусь по Партизанському району Калеева Д.М. про надання дозволу на примусове виконання судового наказу виданого Економічним судом м. Мінська від 17.07.2015 року. В клопотанні зазначено, що у відповідності до ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах підписаної у м. Мінську 22.01.1993 року яка вступила в силу 19.05.1994 року просить дозволити виконання і виконати на території України рішення економічного суду м. Мінська від 23.06.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в порядку субсидіальної відповідальності в сумі 201699836 білоруських рублів (після деномінації 201629 білоруських рублів 99 копійок) Національного банку Республіки Білорусь. Також зазначено, що Економічним судом м. Мінська видано судовий наказ 17.07.2015 року по справі № 191-16/2016 року. Судовий наказ був направлений до відділу примусового виконання Мінського району, проте в ході проведення дій встановлено, що ОСОБА_1 проживає в Україні за адресою: АДРЕСА_1 . На даний момент дана сума в бюджет в добровільному порядку не сплачена.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив відмовити в задоволенні клопотання. Оскільки, клопотання не обґрунтоване та подане з порушення вимог Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах.

Дослідивши матеріали клопотання та заслухавши пояснення ОСОБА_1 суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно рішення Економічного суду м. Мінська від 23.06.2015 року по справі № 191-16/2015 стягнуто з ОСОБА_1 на користь бюджету (інспекції по податкам та зборам Республіки Білорусь по Партизанському району м. Мінська) 2.016.299.836 білоруських рубів в порядку притягнення субсидіарної відповідальності по обов`язкам ПТЦУП «Белчем». Стягнуто з ОСОБА_1 держмито в розмірі 57.600.000 білоруських рублів.

17.07.2015 року Економічним судом м. Мінська було видано судовий наказ на виконання рішення від 23.06.2015 року по справі № 191-16/2015, яке вступило в законну силу 17.07.2015 року. Згідно п. 2 строк дії судового наказу починається з 17.07.2015 року. Згідно п. 3 виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання не пізніше шести місяців з дня вступу судового рішення в законну силу.

Згідно довідки Економічного суду м. Мінська від 06.08.2019 року № 191-16/2015 рішення Економічного суду м. Мінська від 23.06.2015 року по справі № 191-16/2015 не оскаржено, вступило в законну силу 16.07.2015 року і підлягає виконанню.

Згідно довідки Головного управління юстиції Мінського обласного виконавчого комітету від 08.10.2019 року № 8-13/1874 згідно відомостей автоматизованої інформаційної системи (ресурсів) органів примусового виконання Республіки Білорусь рішення економічного суду міста Мінська Республіки Білорусь від 17.07.2015 року по справі № 191-16/2015 не виконувалося, виконавче провадження не відкривалося.

Відповідно до ст. 462 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності. У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Відповідно до ст. 468 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено: якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні.

Згідно ст. 54 Конвенції «Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейний і кримінальних справах» клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень розглядається судами договірної сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені Конвенцією, дотримані.

Згідно п. е ст. 55 Конвенції Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейний і кримінальних справах у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо минув термін давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

Як вбачається з матеріалів клопотання заявник звернувся з клопотанням 16.10.2019 року, а до Ірпінського міського суду Київської області клопотання надійшло 07.11.2019 року, з пропуском передбаченого законом трьохрічного строку пред`явлення вказаного судового наказу до виконання.

З клопотанням про поновлення строку пред`явлення судового наказу до виконання заявник не звертався.

Відповідно до ст. 469 ЦПК України ухвала про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду або про відмову у задоволенні клопотання з цього питання може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 462-469 ЦПК України, ст. ст. 54, 55 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, суд

в и р і ш и в :

В задоволенні клопотання Начальника інспекції Міністерства податків і зборів Республіки Білорусь по Партизанському району Калеева Д.М. про надання дозволу на примусове виконання судового наказу виданого Економічним судом м. Мінська від 17.07.2015 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Н.Ф.Карабаза