Дата документу 24.01.2020 Справа № 331/2985/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 331/2985/19 Головуючий у 1-й інстанції: Жукова О.Є.
Пр. №22-ц/807/134/20-2 Головуючий суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

24 січня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі головуючого судді - доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2019 року про відмову ОСОБА_1 у визначенні його правосуб`єктності як людини та відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву

у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у визначенні його правосуб`єктності як людини, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву у цій справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав до Запорізького апеляційного суду апеляційну скаргу із назвою ЗАЯВА-ЗВЕРНЕННЯ, яка містить клопотання про поновлення строку.

Ознайомившись із змістом вищезазначеної апеляційної скарги ОСОБА_1 та матеріалами справи, апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Стаття 353 ЦПК України містить вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Як встановлено із змісту апеляційної скарги із назвою ЗАЯВА-ЗВЕРНЕННЯ ОСОБА_1 , як особа що подає останню, оскаржує ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2019 року, якою відмовлено ОСОБА_1 у визначенні його правосуб`єктності як людини тавідмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву, яка в частині відмови ОСОБА_1 у визначенні його правосуб`єктності як людини, не входить до виключного переліку ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду.

Відповідно до ст. 353 ч. 2 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно із ст. 357 ч. 5 п. 4 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Проте, в силу вимог п. 15.11 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року № 2147-VІІ, якій набрав чинності з 15.12.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи: у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

В силу вимог ст. 357 ч. 2 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Також, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2019 року (т.с. 1 а.с. 223-224) клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2019 року задоволено, поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2019 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали суду першої інстанції від 23 вересня 2019 року про відмову відповідачу у визначенні його правосуб`єктності як людини залишено без руху на підставі ст. ст. 185, 356, 357 ЦПК України та останньому надано строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції:

- апеляційної скарги, яка відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, її копій відповідно до кількості учасників справи,

- оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 384,20 грн. зі сплатою на вказані реквізити в межах строку, встановленого судом.

Встановлено, що 08 січня 2020 року ОСОБА_1 отримав поштою копію вищезазначеної ухвали Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2019 року для відома та виконання (поштове повідомлення т.с. 1 а.с. 227, яке повернулося на адресу апеляційного суду 10.01.2020 року).

20 січня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заяву про усунення недоліків (т.с. 2 а.с. 1-37) в якій останній просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору згідно із Законом України «Про судовий збір».

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що звертається до суду для захисту конституційних прав людини безпосередньо на підставі ст. ст. 8, 40 Конституції України з метою поновлення останніх, вимога судді Гончар М.С. Запорізького апеляційного суду від 24 грудня 2019 року щодо автора ЗАЯВИ-ЗВЕРНЕННЯ для захисту конституційних прав людини сплатити судовий збір в розмірі 384,20 грн., на підставі того, що ОСОБА_1 у суді другої інстанції має «статус фізичної особи-відповідача», а не статус «людини», як автора ЗАЯВИ-ЗВЕРНЕННЯ, є ПРОТИПРАВНОЮ, яка порушує статті 3, 8, 9, 24, 32, 64 Конституції України, статті 1 та 2 Протоколу № 12 Конвенції ЄКПЛ, ст.6 ЦПК України, є дискримінаційною і такою, що порушує гарантоване конституційне право на рівний доступ до правосуддя. Суд будь-якої інстанції НЕ МАЄ ПРАВА порушувати принцип процесуальної рівності сторін та вимагати сплату судового збору З ЛЮДИНИ. Людина Котлинський В .С. подав ЗАЯВУ-ЗВЕРНЕННЯ про перегляд судового рішення першої інстанції з вимогою відновлення порушених прав, які порушено судом першої інстанції.

Встановлено, що доводи вищезазначеної заяви не обґрунтовані та не відповідають чинному законодавству України, а також є незгодою відповідача з процесуальним рішенням судді.

Із матеріалів справи та вищезазначеної заяви встановлено, що відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» чітко визначений перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору, проте відповідач ОСОБА_1 до визначеної категорії осіб не відноситься.

Ніяких доказів чи документів на підставі яких суд апеляційної інстанції повинен звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у цій справі, останнім не надано.

Також встановлено, що ОСОБА_1 не заявляв суду апеляційної інстанції клопотання про відстрочку сплати судового збору в порядку ст. 8 Закону України «Про судовий збір», відповідні документи на підтвердження свого майнового стану на момент звернення до суду із апеляційною скаргою для можливості вирішення зазначеного питання про відстрочку сплати судового збору скаржник не надавав.

Отже, ОСОБА_1 не усунув зазначені вище недоліки своєї апеляційної скарги у встановлений апеляційним судом строк по 20.02.2020 року включно (враховуючи вихідні дні), та зокрема не надав у матеріали цієї справи для долучення апеляційному суду оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 384,20 грн. за подання вищезазначеної апеляційної скарги та не надав апеляційної скарги, яка відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, її копій відповідно до кількості учасників цієї справи.

Відповідно до ст. 357 ч. 6 ЦПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

При вищевикладених обставинах, суд апеляційної інстанції не знаходить відстав відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про судовий збір» для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, враховуючи, що строк для усунення недоліків апеляційної скарги для ОСОБА_1 збіг, останній не усунув недоліків своєї апеляційної скарги у встановлений апеляційним судом строк, приймаючи до уваги, строк перебігу поштової кореспонденції в Україні, та те, що, навіть, після закінчення встановленого апеляційним судом строку від ОСОБА_1 поштою не надійшли до апеляційного суду відповідні документи на усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, крім вищезазначеної заяви від 20.01.2020 року, керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 136, 185, 357, 381 ч. 2 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Вищезазначену цивільну справу із апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2019 року в частині відмови ОСОБА_1 у визначенні його правосуб`єктності як людини

у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

повернути до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя для вирішення питання судом першої інстанції про повернення апеляційної скарги на ухвалу в частині, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду у цій справі, скаржнику.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2019 року відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23 вересня 2019 року в частині відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про продовження строку на подання відзиву у цій справі визнати неподаною та повернути останньому.

При цьому, роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення апеляційної скарги у відповідній частині на ухвалу суду першої інстанції у цій справі при вищевикладених обставинах не перешкоджає його повторному зверненню у подальшому із апеляційною скаргою на вказану ухвалу суду першої інстанції у відповідній частині у цій справі до апеляційного суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи в порядку, визначеному ст. 357 ч. 8 ЦПК України.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 24.01.2020 року.

Головуючий суддя - доповідач М.С. Гончар