Справа № 211/5472/20
Провадження № 2/211/2190/20
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Гіди О. С.,

при секретарі: Маслечко А.А.,

у відсутність сторін у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи відділ реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної в місті ради, служба у справах дітей виконкому Довгинцівської районної в місті ради, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 22.11.2012.

У квартирі зареєстровані відповідачі у справі, це колишня дружина позивача та її донька ОСОБА_3 , 2007 року народження, та їх спільний син ОСОБА_4 , 2014 року народження. Після розірвання шлюбу відповідачка з дітьми ще деякий час проживали у квартирі, але у вересні 2019 року вони виїхали і тепер постійно мешкають у квартирі відповідача за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить останній на праві приватної власності. Факт не проживання відповідачів у спірній квартирі підтверджується актом від 14.09.2020.

Тому позивач просить суд усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні приватною власністю квартирою за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом визнання відповідачів ОСОБА_2 , 1983 року народження, ОСОБА_3 , 2007 року народження, ОСОБА_4 , 2014 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням вищевказаної квартири.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, проти заявлених позовних вимог не заперечувала.

Представник відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Довгинцівської районної в місті ради у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи відділ повідомлений належним чином.

Начальник служби у справах дітей виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради Займукова І.А. звернулася до суду з заявою про розгляд справи за відсутності їхнього представника, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5-7 копії договору купівлі-продажу квартири від 22.11.2012, витягу про державну реєстрацію).

На даний час у квартирі зареєстровані колишня дружина позивача ОСОБА_2 , яка є відповідачем у справі, її малолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та спільний з позивачем малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8-11 довідка ОСОБА_5 , копії свідоцтва про народження, рішення).

У матеріалах справи міститься Акт від 17.09.20120 (а.с. 13), складений мешканцями сусідніх квартир будинку АДРЕСА_4 , підтверджений ТОВ «Житлосервіс-КР», із змісту якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 та її малолітні діти: ОСОБА_3 , 2007 року народження, та син ОСОБА_4 , 2014 року народження, фактично не мешкають з вересня 2019 року і по теперішній час.

Відповідачу ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності належить квартира АДРЕСА_5 (а.с. копія інформації).

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності зі ст. 405 ч. 2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст.71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст.405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Наявність реєстрації відповідача та її малолітніх дітей за вищевказаною адресою позбавляє можливості позивача здійснювати право власності у повному обсязі.

Судом достовірно встановлено, що відповідач та її малолітній діти не мешкають у квартирі АДРЕСА_1 більше одного року без поважних причин, доказів стосовно поважних причин не проживання відповідача та її малолітніх дітей у даній квартирі у судовому засіданні не добуто; наявність будь-яких домовленостей між позивачем та відповідачем з приводу порядку користування спірним житлом, тривалості строку збереження права користування ним у судовому засіданні не встановлено; також судом встановлено, що відповідач на праві особистої приватної власності володіє квартирою АДРЕСА_5 , в якій вона та її малолітні діти фактично мешкають з вересня 2019 року.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, тому суд приходить до висновку, беручи до уваги визнання позову відповідачем, про необхідність визнання відповідача та її малолітніх дітей ОСОБА_6 , 2007 року народження, та ОСОБА_7 , 2014 року народження, такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме спірною квартирою, розташованою за вищевказаною адресою, у зв`язку з відсутністю в ній без поважних причин понад одного року. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації, подання якого є обов`язковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76, 81, 89, 206, 247, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: О. С. Гіда