Рішення набрало чинності "___"_________20____р. Справа № 665/2050/19

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р. Чаплинський районний суд Херсонської області в складі:

головуючої судді - Пилипенко І.О.,

за участю секретаря судового засідання - Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Чаплинка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області у якому просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну частку(пай), розміром 4.172 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі, яка розташована на території Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області і належала його матерів ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування свого позову вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його матір ОСОБА_2 . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до якої серед іншого ввійшло право померлої на земельну частку (пай) розміром 4.172 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі, яка розташована на території Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області і право на яку посвідчувалося довідкою Чаплинської РДА від 01.11.2010 року №1019/07-45. Оскільки на момент смерті матері ОСОБА_1 проживав разом з нею, то є таким спадкоємцем, що спадщину прийняв. На даний час звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Оскільки позивач позбавлений можливості вирішити спір у позасудовому порядку, вимушений звернутись до суду, за захистом свого права.

В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання вимог позивача та розгляд справи за відсутності представника Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У зв`язку з викладеним, враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його матір`ю була ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Відповідно до додаткового списку громадян які мають право на отримання сертифікатів по Новонаталівській сільській раді станом на 15.11.1998 р. ОСОБА_2 була включена до уточненого списку громадян співвласників КСП «Росія» за порядковим номером 210 та отримала право на земельну частку (пай), розміром 4.172 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі, яка розташована на території Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області.

Оскільки у відділі Держкомзему в Чаплинському районі станом на 2001 рік були відсутні бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай), то право останньої на пайове майно було посвідчено інформаційною довідкою Чаплинської РДА.

Відповідно до свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина та оскільки на момент її смерті разом з нею проживав ОСОБА_1 , що вбачається з довідки Хрестівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області №351 від 21.08.2019 року, то останній є таким спадкоємцем, що спадщину прийняв.

Відповідно до постанови державного нотаріуса Чаплинської ДНК від 05.09.2019 року, 02.09.2019 року ОСОБА_1 подано документи для оформлення спадщини, що відкрилася внаслідок смерті його матері ОСОБА_2 , однак через відсутність оригіналу документа, що посвідчував право померлої на спадкове майно, у в чиненні нотаріальної дії та видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено.

Із наведених обставин справи вбачається, що між сторонами виник спір, щодо спадкування позивачем права на отримання земельної частки (паю) після смерті його матері.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Так умови, порядок та черговість спадкування передбачені положеннями Цивільного Кодексу України.

Стаття 1216 ЦК України визначає спадкуванням, як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Цивільно-правові відносини щодо визнання права власності на земельну частку (пай) регулюються такими нормативно-правовими актами, як: Земельний Кодекс України, Указ Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року, Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Указом Президента України від 08 серпня 1995 року за №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», було визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває право на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 27 серпня 2014 року по справі № 6-12823св14, визначено, що право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право за земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Аналізуючи наведені правові норми, правовідносини та обставини справи суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Так в судовому засіданні встановлено, що позивач, який на момент смерті матері проживав разом з нею, є такою особою, що спадщину прийняв відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України.

У свою чергу з наданих матеріалів справи, зокрема додаткового списку громадян які мають право на отримання сертифікатів по Новонаталівській сільській раді станом на 15.11.1998 р., рішення Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області від 13.04.2001 року, яким було затверджено уточненні списки громадян співвласників та довідки Чаплинської РДА №101-/07-45 від 01.11.2010 року вбачається, що за життя ОСОБА_2 набула право на земельну частку (пай), розміром 4.172 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї ділянки в натурі, яка розташована на території Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області із земель колишнього КСП «Росія». Вказане також узгоджується з листом Чаплинської РДА №4739-01321/0/19/618-12-48 від 03.01.2020 року, наданого на адресу суду відповідно до витребуваної судом інформації.

Згідно ст. 1261, 1268 ЦК України, позивач має право на спадкування як спадкоємець 1 черги за законом, який спадщину прийняв фактично, оскільки на момент смерті спадкодавця проживав разом з ним, інші спадкоємці відсутні. Після смерті ОСОБА_2 , позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця та видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у видачі цього свідоцтва нотаріус відмовила у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ухвалюючи рішення, суд бере до уваги наявність у позивача права вирішення спору щодо отримання права на спадкування земельної часки (паю) у судовому порядку, факт неможливості на даний час отримання сертифікату, через відсутність відповідних бланків, та законодавчо визначеного порядку оформлення видачі такого сертифікату померлій особі, відповідну відмову державного нотаріусу у вчиненні нотаріальної дії.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання за ним права власності на земельну частку в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування на земельну частку(пай), розміром 4.172 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, із земель, які перебували у колективній власності КСП «Росія» в с. Новонаталівка Чаплинського району Херсонської області, та належала померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Пилипенко