РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Соловйова О.Л. при секретарі судового засіданя Лопатнюк К.О., за участі представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В. про встановлення факту проживання однією родиною на час смерті спадкодавця та визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2018 року ОСОБА_4 , діючи в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулась до Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області із позовом до Маріупольської міської ради про визнання права власності на жилий будинок АДРЕСА_1 , за правом представлення на спадщину, яка відкрилась після смерті батька дитини - ОСОБА_5 . В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилається на те, що померлий ОСОБА_5 , є спадкоємцем домоволодіння після смерті свого діда - ОСОБА_6 . На підтвердження права спадкування, за позовом стверджується, що за життя спадкодавця ОСОБА_5 протягом 7 років, з 2009 по 2016 рр., проживали однією родиною, вели спільне господарство, останній сплачував комунальні послуги, а в подальшому займався похованням родича. Отримання свідоцтва про спадщину в нотаріальній конторі унеможливлюється завершенням встановленого законодавством шестимісячного строку, про що надано довідку приватного нотаріуса Бедненко С.В.

За час підготовчого судового засідання позовні вимоги ОСОБА_4 неодноразово уточнювались, та за останньою редакцією позовної заяви від 16.01.2019, відповідачем по справі визначено спадкоємця за законом - ОСОБА_2 вимоги до якого полягали у встановленні факту спільного проживання однією родиною ОСОБА_5 зі своїм дідом ОСОБА_6 з 2009 року по час смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнанні права власності за неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадщину в порядку представлення за законом після смерті батька - ОСОБА_5 , на будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_6 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 вказує, що неповнолітній ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька - ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Останньому належав будинок АДРЕСА_1 , який 28.08.2013 заповідав йому дід - ОСОБА_6 . Позивач стверджує, що з 2009 року по час смерті спадкодавця - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 мешкав однією родиною з ОСОБА_6 , тому вважається таким, що прийняв спадщину фактично. За повідомленням приватного нотаріуса Бедненко С.В., відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_6 відкладено, з причин спливу встановленого законодавством строку для прийняття спадщини. Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, необхідно позивачу для доведення права на спадщину шляхом її фактичного прийняття. Встановлення зазначеного факту усуває інших спадкоємців за законом від спадкування, тому просила визнати право власності за неповнолітнім ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадщину за законом в порядку представлення після смерті батька - ОСОБА_5 , на будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_6 .

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що вимоги ОСОБА_4 не визнає, оскільки його брат ОСОБА_5 , на час смерті діда ОСОБА_6 спільного господарства з останнім не вів, постійно перебував на заробітках за межами країни, тому незважаючи на наявність заповіту, спадщину фактично не прийняв. У спірному домоволодінні відповідач зі своєю родиною мешкає з червня 2011 року, за час спільного проживання зі спадкодавцем здійснював догляд на останнім та займався організацією його поховання у січні 2014 року. Оскільки, фактично прийняв спадщину, вважає себе єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . В задоволенні позовних вимог, просив відмовити, оскільки факт спільного проживання ОСОБА_5 з ОСОБА_6 об`єктивними та належними доказами, не доведений.

Відповідно до статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибірмісця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які мають бути оцінені судом.

Так, за наслідками судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області.(а.с.10).

За відомостями відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 в період з 13.02.1970 по 06.03.2014р.р. (а.с.12).

Згідно акту КСН «Новоселівка» від 19.11.2018, комісією із залученням сусідів, вставлено, що в домоволодінні АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_6 по день своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Протягом часу, з 2009 року по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 в даному домоволодінні мешкав ОСОБА_5 . ( а.с.102) Актом КСН «Новоселівка» від 12.04.2019, наведена інформація більш деталізована, а саме: шляхом опитування ОСОБА_7 , яка мешкає по АДРЕСА_2 комісією було встановлено, що ОСОБА_5 проживав у домоволодінні з 2003 по лютий 2004, після чого залишив помешкання. З вказаного часу у домоволодінні оселився ОСОБА_2 , який прожив сі своєю дружиною по 2009 рік. З 2009 року в даному домоволодінні проживав ОСОБА_5 по день своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 . З вказаного часу у домоволодінні зі своєю родиною мешкає ОСОБА_2 (а.с.136)

Допитані в залі судового засіданні в якості свідків, голова КСН «Новоселівка» ОСОБА_8 та секретар ОСОБА_9 В. підтвердили обставини складання актів про постійне проживання. Суду пояснили, що за запитом адвоката Данелян Т.В., шляхом опитування сусідів, встановлювались обставини мешкання ОСОБА_6 , з яким почергово у різні періоди часу проживали його онуки ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . На час смерті дідуся, з ним постійно мешкав ОСОБА_5 разом із співмешканкою ОСОБА_11 , остання деякий час продовжувала знаходитись у будинку навіть після смерті ОСОБА_5 , але на вимогу ОСОБА_2 , залишила помешкання.

Допитана в якості свідка листоноша поштового відділення «Укрпошта» ОСОБА_12 суду показала, що ОСОБА_6 , який мешкав у будинку АДРЕСА_1 , пенсію отримував самостійно, до моменту смерті знаходився у доброму розсудку.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що на момент смерті дідуся - ОСОБА_6 , разом з ним мешкав його онук ОСОБА_5 . Останній є набувачем спадщини за заповітом ОСОБА_6 , оскільки останній просив організаційної допомоги свідка при розпорядженні майном на випадок смерті.

Наведені свідчення об`єктивно підтверджуються копією заповіту ОСОБА_6 від 28.08.2013 посвідченого приватним нотаріусом Бодягіною І.І., за змістом якого набувачем спадкового майна визначений ОСОБА_5 . (а.с.8).

Свідченнями ОСОБА_14 обставини встановленні судом не спростовані, оскільки остання засвідчила відомий їй факт спільного проживання спадкодавця із ОСОБА_2 , що не заперечується позивачем за певний період часу до смерті спадкодавця.

До свідчень дружини відповідача ОСОБА_15 суд ставиться критично, що оскільки будучи членом родини останнього, вказаний свідок зацікавлений у наслідках судового розгляду. Так, свідчення останньої, що після смерті свекра ОСОБА_16 , її родина з 2011 року почала мешкати разом із дідусем ОСОБА_6 , не мають об`єктивного підтвердження та суперечать відомостям наданими захисником, щодо виписки з полового будинку та лікарняного обліку за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_3 .

Твердження відповідача щодо фактичного проживання разом зі спадкодавцем, на час смерті останнього, спростовуються відповіддю КП «Комбінат комунальних підприємств» №69-69.2-1 від 21.06.2019 за якою «поховання ОСОБА_6 здійснив, згідно Книги реєстрації поховань онук ОСОБА_5 АДРЕСА_1 ». (а.с.195)

Дослідженням в залі судового засідання листа відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві за №5301/17.2-09 від 10.12.2019 встановлено, що при проведенні актового запису про смерть №12492 від 07.08.2017 зазначено місце мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 .

Місце мешкання померлого по АДРЕСА_4 , при реєстрації його смерті у м.Києві, красномовно свідчить про його фактичне проживання на час смерті. Наведена інформація могла бути отримана установою, лише шляхом опитування осіб, які реєстрували смерть, оскільки зареєстроване місце мешкання померлого: АДРЕСА_3 . За вказаною адресою, станом на час смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 також був зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг. (а.с.79)

Сукупність наведених доказів, їх аналіз та оцінка, переконують суд в тому, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним однією родиною за місцем мешкання останнього по АДРЕСА_1 мешкав ОСОБА_5 , який фактично прийняв спадщину.

Вирішуючи питання про визнання за неповнолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадщину за законом в порядку представлення після смерті батька - ОСОБА_5 , на будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_6 , суд враховує наступне.

За матеріалами справи наявна відповідь приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В. №1386/01-16 від 30.09.2017 за якою зазначається, що відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкладено з причини спливу встановленого законодавством строку для прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

З огляду на наведені керуючі роз`яснення ВСУ, опираючись на те, що рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії за зверненням позивача не ухвалювалось, то за останнім зберігається право отримати спадщину за законом в порядку представлення після смерті ОСОБА_6 . Суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про визнання права власності на спадщину за законом в порядку представлення, заявлені передчасно, оскільки можуть бути вирішенні шляхом звернення до нотаріальної контора за місцем відкриття спадщини.

Щодо судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витратадвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Відповідно до додаткової угоди до договору №156 про надання правової допомоги 09.01.2019 в місті Маріуполі, між адвокатом Данелян Т.В. та ОСОБА_4 , за п.3.1. вартість послуг адвоката складає 10000 гривень.

Перевіривши матеріали справи, судом встановлено, що справа перебувала у суді на розгляді з 24 липня 2018 року (а.с.1 том 2), а адвокат Данелян Т.В. з початку судового розгляду, надавала правову допомогу відповідно до укладеного договору 27 липня 2018 року.(а.с.30 том 1).

За час розгляду справи декілька разів уточнювались позовні вимоги, що не пов`язано зі складністю спірних правовідносин.

Як вбачається з детального опису виконаних робіт, у вартість послуг увійшло вивчення матеріалів, підготування запитів та клопотань до суду, надання усних консультацій позивачу, складання позовної заяви, уточнень до неї та участь у судових засіданнях.

Оцінюючи співмірність складності справи, з кількістю проведених судових засідань, підстави відкладення судових засідань, та обсяг інформації витребуваної поза предметом позовних вимог, суд вбачає необгрунтованою завищену вартість послуг адвоката, тому зменшує суму відшкодування до 1500грн., яка є співрозмірною з обсягом задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Сплачений позивачем судовий збір на загальну суму 2800грн, підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача лише в частині сплачених коштів за подання позовної вимоги немайнового характеру, тобто розмірі сплачених 704,80 грн. В іншій частині понесені витрати відшкодуванню не підлягають, з огляду на частково задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 3 Сімейного кодексу України, ст. ст. 392, 1216, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1258, 1264 ЦК України, ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 1 - 5, 12, 13, 19, 76-81, 84, 89, 206, 247, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Бедненко С.В. про встановлення факту проживання однією родиною на час смерті спадкодавця та визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією родиною ОСОБА_5 з ОСОБА_6 , на час смерті останнього у будинку АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 , відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати по справі, пов`язані з оплатою судового збору у розмірі 704,8грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1500грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення суду відповідно до ст. 259 ЦПК України виготовлений 21 січня 2020 року.

Відомості про сторін у справі:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 адреса проживання: АДРЕСА_5 , інші відомості не відомі;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_5 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса проживання: АДРЕСА_6 , інші відомості не відомі;

Суддя О. Соловйов