Справа № 661/1152/20
Провадження № 2/661/489/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Чирського Г.М.,
при секретарі: Шевченко Ю.М.,
за участю: представника позивача ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка в порядку спрощеного порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив про те, що він є власником вказаного житлового будинку, при цьому відповідач ОСОБА_3 є його братом та зареєстрований як член сім`ї, проте з 2017 р. не проживає у спірному житловому приміщенні, особистих речей у ньому не має, витрат по утриманню квартири та сплаті комунальних послуг не несе, з реєстраційного обліку не знімається, що призводить до порушення права власника приміщення.
Позивач та представник позивача у судовому засідання вимоги позовної заяви підтримали із наведених у ній підстав, наполягаючи на задоволенні позовних вимог та не заперечуючи проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явились з не відомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомляли, заяв про розгляду справи за своєї відсутності не подавали.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, за згодою представника позивача, вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився, не подав відзив.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи в спрощеному позовному провадженні, судове засідання проводити без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної спільної часткової власності, на підставі договору дарування 23/50 часток житлового будинку від 22.12.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Новокаховського міського нотаріального округу Сушко С.В. , належить 23/50 частки житлового будинку АДРЕСА_1 .
Зазначене також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
З довідки про склад сім`ї від 10.03.2020 р., виданої виконавчим комітетом Таврійської міської ради Херсонської області, за адресою: Херсонська обл., м. Таврійськ, с. Плодове, АДРЕСА_2 Чорновола АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Допитані під час судового розгляду свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , показали, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає позивач ОСОБА_2 , який є власником будинку. ОСОБА_3 є братом позивача, за вказаною адресою не проживає, особистих речей не має.
Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, частиною 1 ст.383ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сімї, інших осіб.
Відповідно до ст. 9, 156 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.
Верховний Суд України в Постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709 цс 16 зазначив, що положення статей 383, 391ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України, статей 150, 156ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.
Частиною 1статті 405 ЦК України встановлено, що члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Під час судового розгляду встановлено та підтверджено письмові доказами, що ОСОБА_2 є власником спірного житлового приміщення, натомість відповідач по справі ОСОБА_3 є його братом та зареєстрований в будинку як член сім`ї власника, проте не проживає, особистих речей в ній не має.
Враховуючи вищезазначене та оскільки між сторонами по справі відсутній будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, що під час судового розгляду відповідачами не спростовано, суд вважає що ОСОБА_3 має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а право ОСОБА_2 як власника майна, підлягає захисту у судовому порядку.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 223, 263, 265, 259 ч.6, 268, 280-282 ЦПК України, суд
у х в а л и в:
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житлом в будинку АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://court.gov.ua/fair/sud2117.

Повний текст рішення виготовлено 30 червня 2020 року.

Суддя Г. М. Чирський