Провадження: 2/484/333/20
Справа: 484/5699/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2020 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Закревського В.І.

секретар судового засідання - Фартушняк Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до відповідача, про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.

В позовній заяві позивач зазначив, що 03.03.2001 року він уклав договір-купівлі продажу з ОСОБА_2 , за яким купив у останнього вказаний житловий будинок. Договір був зареєстрований Первомайською філією Південної Товарної Біржі за № 5970. Після укладення договору сторони здійснили всі дії на його виконання та була проведена реєстрація права власності в Первомайському міжміському бюро технічної інвентаризації. Однак, вказаний договір не був посвідчений нотаріально. На теперішній час посвідчити зазначений договір у нотаріуса неможливо.

Позивача в судове засідання не з`явився, його представник - адвокат Гаврилюк Т.А. надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила слухати справу у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю, просив слухати справу у його відсутність.

Згідно ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

03.03.2001 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Договір був зареєстрований Первомайською філією Південної Товарної Біржі за № 5970.

З матеріалів справи вбачається, що право власності на зазначений житловий будинок було зареєстровано за позивачем 19.07.2001 року за № 3088 в КП «Первомайське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Оцінка дійсності правочину проводиться за правилами того законодавства, яке було чинним на момент його укладання.

Згідно зі ст. 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

За змістом ст. ст.128, 153 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 227 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.

Як в договорі купівлі-продажу, так і в ст. 15 України «Про товарну біржу» (в редакції чинної на момент укладення договору) прямо передбачено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, у зв`язку з чим сторони договору не посвідчили його нотаріально.

Відповідно до чинних на той момент Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, які передбачали в якості правоустановчого документу зареєстровані на біржі правочини, право власності на вищевказаний будинок зареєстровано в Первомайському МБТІ за позивачем.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Оскільки позивач, як покупець повністю виконала умови договору купівлі-продажу квартири, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст. 227 ЦК УРСР зареєстрований в МБТІ, у передбаченому законом порядку угода купівлі-продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом недійсною не визнавалася. Отже, останній набув право власності на вказаний житловий будинок і правомірно ним володів.

Отже, на підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81,200, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

вирішив :

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя: