Справа № 152/99/20
У Х В А Л А

24 січня 2020 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря Одудовського С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

у с т а н о в и в :

23 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів та відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Разом із позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову.

Станом на 24 січня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 до розгляду судом не прийнята і провадження у цивільній справі не відкрито.

У вказаній заяві про забезпечення позову позивач просить постановити ухвалу про заборону вчиняти будь-які дії стосовно реєстрації, перереєстрації відчуження прав на квартиру розташованої по АДРЕСА_1 .

Оскільки сторони в судове засідання не викликались, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд доходить висновку про повернення заяви про забезпечення позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У заяві ОСОБА_1 про забезпечення позову вимоги ст. 151 ЦПК України не дотримані.

У порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заявник не обгрунтувала необхідності забезпечення позову.

Із пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам… Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із вказаної заяви про забезпечення позову вбачається, що заявником не обґрунтована необхідність забезпечення позову та необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, як заборону вчиняти будь-які дії стосовно реєстрації, перереєстрації відчуження прав на квартиру, розташовану по АДРЕСА_1 , оскільки посилання у заяві на те, що проживання ОСОБА_2 за межами України та продаж квартири зробить не можливим відшкодування заподіяної їй шкоди та відшкодування витрачених коштів на благоустрій та поліпшення квартири є необґрунтованим для забезпечення позову. Так, продаж квартири ОСОБА_2 за ціною, зазначеною у копії оголошення про продаж квартири, є значно більшою за ціну позову, зазначену заявником у своїй заяві.

Як вбачається із заяви, заявник не надає жодних доказів підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заявником не вказано пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

У порушення вимог ч. 6 ст. 151 ЦПК України заявником не додано до заяви про забезпечення позову документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За змістом ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відсутність зазначених вище відомостей у заяві про забезпечення позову позбавляє суд дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому заяву про забезпечення позову заявником подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 149, 151,153, 258-261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 від 23 січня 2020 року про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Войнаровський