22-ц/804/799/20
221/3370/14-ц

Єдиний унікальний номер 221/3370/14-ц
Номер провадження 22-ц/804/799/20
У Х В А Л А

22 січня 2020 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Биліни Т.І., одержавши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області про залишення позову без розгляду від 18 грудня 2014 року у складі суду Аксьоненко В.І. у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк», ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 18 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Не погодившись з даною ухвалою суду, представник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах позивача ОСОБА_2 27 грудня 2019 року подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження до суду першої інстанції, яка разом зі справою надійшла до Донецького апеляційного суду 17 січня 2020 року.

В апеляційний скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Волноваського районного суду Донецької області про залишення позову без розгляду від 18 грудня 2014 року, в обґрунтування якого зазначено, що про оскаржувану ухвалу позивачу стало відомо лише після того, як за місцем роботи із його заробітної плати були здійснені утримання на підставі постанови приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, яка надійшла на підприємство 11.12.2019 року. До цього часу йому не було відомо про те, що його позов по суті судом першої інстанції не розглядався, а був залишений без розгляду.

11.08.2014 року він на ім`я ОСОБА_4 , який мешкав у м. Маріуполі, видав нотаріально посвідчену довіреність на представництво його інтересів в суді. ОСОБА_4 завірив його, що він підготовить та подасть до суду позов від його імені та доведе справу до кінця та запевнив, що з цього питання не варто турбуватися.

Восени 2014 року в активній фазі проводились дії антитерористичної операції, ситуація була напружена, м. Донецьк піддавався обстрілам, а він як чоловік, змушений був вирішувати питання захисту своєї родини, тому разом із сім`єю виїхав з м. Донецьк до міста Маріуполь, де орендував житло спочатку в місті, а потім в Першотравневому районі в с. Білосарайська коса. Весь цей час він вважав, що його позов розглянуто, а договір поруки визнано недійсним, і що його представник ОСОБА_4 виконав обіцянку та свою роботу. Ознайомившись з постановою приватного виконавця, він вважав, що це помилка, оскільки і надалі був впевненим, що його представник ОСОБА_4 виграв справу. Проте його новий представник ОСОБА_1 з`ясувала, що справа за його позовом по суті не розглядалась, а була залишена без розгляду. 23 грудня 2019 року при ознайомленні з матеріалами справи було встановлено, що його представник ОСОБА_4 при пред`явленні позову від його імені не вказав контактів зв`язку позивача, підписав позов своїм підписом не зазначивши, що підписує його як представник на підставі довіреності, не додав до позову нотаріально посвідчену довіреність. В подальшому всі інші документи, які він складав від імені позивача і надсилав до суду він підписував своїм підписом без вказівки, що він представник. Весь цей час він був у невіданні, що його позов взагалі по суті не розглядався, він був ведений в оману представником.

Ознайомившись з апеляційною скаргою, суд вважає, що апеляційне провадження у справі не може бути відкрито виходячи з наступного.

Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 06 лютого 2019 у справі № 361/161/13-ц відійшла від висновку, викладеному у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 у справі № 369/8537/15-ц та від 31 жовтня 2018 у справі № 635/8219/15-ц, згідно з якими процесуальний строк, зазначений у частині другій статті 358 ЦПК України при відсутності винятків, може бути поновлений і що процедура апеляційного оскарження визначається на момент ухвалення судових рішень, а не на момент подачі апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 26 серпня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без руху для сплати судового збору. (а.с.18)

На виконання ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 26 серпня 2014 року, позивачем ОСОБА_2 було поштою надіслано до суду першої інстанції оригінал квитанції про сплату судового збору. На конверті відправником зазначений позивач ОСОБА_2 (а.с.22-24)

Вказана обставина надає підстави вважати, що позивач був обізнаний, що позов надійшов до суду, та повинен був виявити свою зацікавленість у наслідках його розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 02 вересня 2014 року відкрито провадження по справі. (а.с.25).

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 18 грудня 2014 року позовну заяву ОСОБА_2 було залишено без розгляду. (а.с.43).

Крім того з матеріалів справи вбачається, що цивільна справа за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, де ОСОБА_5 , ОСОБА_2 були поручителями, розглядалася з вересня 2010 року по 18 листопада 2014 року.(а.с.30-36)

З приводу вказаного спору приймалися рішення судами першої, апеляційної та касаційної інстанції, проте позивач звернувся із позовом про визнання договору поруки недійсним 22.08.2014 року, а апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду подав лише 27 грудня 2019 року, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту ухвали про залишення його позову без розгляду.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], заява № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII). Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata (див. там же, п. 62), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

Отже, в період з 18 грудня 2014 року по 27 грудня 2019 року, тобто п`ять років позивач будь-яких процесуальних дій, спрямованих на реалізацію своїх прав щодо оскарження рішення суду першої інстанції, не здійснював.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначено, що від імені позивача діяв представник ОСОБА_4 , на підтвердження чого надано Витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, проте якими повноваженнями представник був наділений, та в якій справі повинен був представляти інтереси ОСОБА_2 наданий витяг не містить. (а.с.56)

Суду не надано доказів та з матеріалів справи не вбачається, що представник позивача ОСОБА_4 приймав участь у Волноваському районному суді Донецької області у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк», ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним.

Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що ОСОБА_2 з окупованого м. Донецьк разом із сім`єю виїхав восени 2014 року та орендував житло спочатку у м. Маріуполь, а потім в Першотравневому районі в с. Білосарайська коса, що свідчить про знаходження позивача у безпечному місці, де він не був позбавлений можливості отримати інформацію відносно позову поданого до Волноваського районного суду Донецької області, який також знаходився на території підконтрольній Україні.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; та практику Суду як джерело права.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції виходить з того, що безпідставне поновлення строку на оскарження рішення суду є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у такому його елементі справедливого судового розгляду як принцип правової визначеності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Разом з тим, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізація пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обставин щодо існування непереборної сили, що призвела до пропуску строку на апеляційне оскарження, відповідачем в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи вищевказані норми процесуального законодавства та фактичні обставини справи, практику Європейського суду з прав людини, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, оскільки, відповідно до положень ч.2 ст. 358 ЦПК України, незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Враховуючи наведене та відсутність виключних підстав для поновлення строку на оскарження, визначених у статті 358 ЦПК України, клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Волноваського районного суду Донецької області про залишення позову без розгляду від 18 грудня 2014 року задоволенню не підлягає, а у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Волноваського районного суду Донецької області про залишення позову без розгляду від 18 грудня 2014 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області про залишення позову без розгляду від 18 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» в особі Донбаської філії ПАТ «Кредитпромбанк», ОСОБА_3 про визнання договору поруки недійсним.

Оригінал апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Волноваського районного суду Донецької області про залишення позову без розгляду від 18 грудня 2014 року повернути представнику позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т.І. Биліна