РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

справа № 569/20656/18,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкування майна,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 в якому просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати право ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємця першої черги за законом на спадкування майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що його померлий батько, ОСОБА_5 , протягом 3-х років, проживав без реєстрації цивільного стану з його матір"ю, ОСОБА_6 в с. Городок, Рівненського району, Рівненської області. Під час спільного проживання, ІНФОРМАЦІЯ_3 був народжений він, ОСОБА_1 . Про факт спільного проживання ОСОБА_5 з його матір"ю ОСОБА_6 , знали родичі ОСОБА_5 , знайомі та сусіди. Відповідач, ОСОБА_2 також знала про те, що ОСОБА_5 проживав у цивільному шлюбі з його матір"ю. Окрім того, відповідач знала, що від спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , був народжений син ОСОБА_1 . У свідоцтві про народження, ОСОБА_1 , вказано батьком, ОСОБА_7 , а матір"ю, ОСОБА_6 . Його матір протягом свого життя заміж не виходила і шлюб не укладала. Його померлий батько, ОСОБА_5 , одружився з іншою жінкою, як потім йому стало відомо, з відповідачкою ОСОБА_2 .

В останні роки життя батька, між ним та померлим ОСОБА_5 були нормальні стосунки. ОСОБА_5 не заперечував факт їх родинних відносин. Однак, стосунки з його дружиною ОСОБА_2 були побудовані так, що він з невідомих йому причин, офіційно не міг спілкуватись з ним. Окрім того, дані відносини стосувались і відносин з його матірю, його бабусею, ОСОБА_8 , її відвідував та надавав матеріальну допомогу, поза волею його дружини, ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 неочікувано помер, питання офіційного встановлення факту його батьківства залишилось невирішеним. З метою встановлення родинних відносин для подальшого прийняття спадщини від спадкодавця ОСОБА_5 , а саме встановлення факту того, що він, ОСОБА_1 є сином померлого, ОСОБА_5 , він звернувся до експертної установи MEDICAL GENOMICS, з питанням проведення експертизи про біологічне родинне відношення (ДНК) між ними. Для проведення експертизи до експертної установи були надані біологічні матеріали його бабусі, матері померлого, ОСОБА_8 та його біологічні матеріали. Згідно заключения про біологічне родинне відношення №MG18-51399/C1GM1 від 10.08.2018, вірогідність родинних відносин між ним, ОСОБА_1 та його бабусею, матір"ю померлого, ОСОБА_5 складає - 99 9998 %.

Вказує, що іншого сина у ОСОБА_8 народжено не було. Отже, ОСОБА_5 був єдиним сином у сім"ї ОСОБА_8 . З метою реалізації свого законного права як спадкоємець першої черги у встановлений 6-ти місячний термін, він подав до Першої Рівненської державної нотаріальної контори нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини. Відтак, встановлення факту родинних відносин з батьком ОСОБА_5 , йому необхідно для оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом.

21 грудня 2018 року відповідачами подано відзив на позовну заяву, в якому вважають, що позовні вимоги є необґрунтованими, в позовній заяві на підтвердження заявлених вимог міститься недостовірна інформація, а тому відсутні будь-які правові підстави для задоволення даних позовних вимог, у зв"язку з чим просили в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року вищевказану позовну заяву залишено без руху, оскільки подана без додержання вимог, встановлених ст.ст.175,177 ЦПК України. 09 листопада 2018 року позивачем ОСОБА_1 через канцелярію суду за вх.№57892/18 подано заяву на виконання ухвали суду та виконано вимог вказані в ухвалі.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 листопада 2018 року по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 27 грудня 2018 року з повідомленням (викликом) сторін, визначено сторонам строк для подання відзиву на позов, відповіді, заперечень.

Ухвалою суду від 31 січня 2019 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті на 11 лютого 2020 року з повідомленням (викликом) сторін з викликом в судове засідання свідків: ОСОБА_8 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_9 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_10 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_11 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_12 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_13 ( АДРЕСА_6 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_7 ), ОСОБА_14 ( АДРЕСА_8 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_9 ), ОСОБА_15 ( АДРЕСА_10 ), ОСОБА_16 ( АДРЕСА_11 ), ОСОБА_17 ( АДРЕСА_12 ), ОСОБА_18 ( АДРЕСА_13 ), ОСОБА_19 ( АДРЕСА_14 ), ОСОБА_20 ( АДРЕСА_15 ).

Ухвалою суду від 28 січня 2020 року клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Сенчука Андрія Івановича, задоволено частково. Призначено у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (01601, м.Київ, вулиця сім"ї Хохлових,5.). Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду від 30 липня 2020 року задоволено клопотання експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Олени Костильової. Уточнено назву експертизи призначеної ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 28 січня 2020 року, зазначивши її замість "судово-медична молекулярно-генетична експертиза" вірно: "молекулярно-генетична". Надано експерту Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України О.Костильовій дозвіл на повне або часткове знищення об"єктів (біологічних зразків) або заміну їх властивостей та відправлення висновку експерта Укрпоштою. Зобов"язано ОСОБА_1 з"явитися до Київського НДЕКЦ МВС України для відбору біологічних зразків (букального епітелію). Доручено КЗ "Обласне бюро судово-медичної експертизи» Рівненської обласної ради надати Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України для проведення експертизи біологічні зразки тіла (шматочки внутрішніх органів, що зберігаються в гістологічній лабораторії) покійного ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ).

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 06 листопада 2020 року з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Пилипчук Л.М. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 11 лютого 2019 року допитані в якості свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ..

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що він був знайомий з ОСОБА_5 більше 10 років. Останній працював на металобазі біля Рівнехолод, де і познайомився з ним через ОСОБА_21 , який був там бригадиром. Вони спілкувалися часто. ОСОБА_22 задавав запитання, чому він працює на такій шкідливій роботі, адже забезпечення мав та міг знайти іншу роботу. ОСОБА_22 повідомив, що у нього багато дітей, окрім сина ОСОБА_23 , ще є син від жінки яка проживає в с.Городок, проте імені сина не назвав. Цю обставину він повідомив у 2017 році. З даного приводу у них була розмова, проте питання про встановлення батьківства ОСОБА_22 не піднімав. Яким чином встановити родинні відносини ОСОБА_22 із сином, він надавав роз"яснення. Про смерть ОСОБА_22 він не знав. У 2019 році, йому зателефонував ОСОБА_21 та сказав, що з ним хоче поспілкуватися мати ОСОБА_22 , ОСОБА_24 . Він зустрічався із ОСОБА_25 та ОСОБА_26 . Останні звернулися до нього з приводу встановлення родинних відносин ОСОБА_22 із ОСОБА_26 . Після надання консультації, ОСОБА_24 та ОСОБА_26 звернулися в клініку, де було проведено ДНК експертизу. Отримавши результати експертизи, вони звернулися до суду.

Також вказав, що йому не відомо, чи надавав ОСОБА_22 допомогу ОСОБА_26 , лише з його слів знає, що ОСОБА_26 приїздив на металобазу за металовиробами, проте ОСОБА_22 з нього коштів не брав. Всю іншу допомогу, яку міг та надавав ОСОБА_22 , йому відомо тільки зі слів родичів. Так само зі слів родичів відомо, що ОСОБА_22 визнавав ОСОБА_26 своїм сином.

Свідок ОСОБА_4 суду показала, що ОСОБА_22 розповідав про дівчину ОСОБА_27 , яка вагітна та що буде одружуватися з нею. Вона бачила ОСОБА_27 , яку приходила до них у квартиру на АДРЕСА_16 . Коли прийшов час народжувати ОСОБА_27 , ОСОБА_22 повідомив, що у нього інша жінка, яка має двоє дітей. З роддома ОСОБА_27 забрала мати, ОСОБА_28 у свою квартиру на АДРЕСА_16 . Вони знали, що ОСОБА_26 є сином ОСОБА_22 , тому не відмовлялися від нього і як могли так допомагали, то фінансово то продуктами, приїздили на дні народження, дарували подарунки. Одного разу ОСОБА_27 приїхала з ОСОБА_26 на АДРЕСА_16 , в той час був і ОСОБА_22 , який взяв дитину на руки і сказав, що синок дуже схожий на нього.

Зазначила, що їй не відомо, чому ОСОБА_22 почав жити з іншою жінкою. ОСОБА_29 знала, що у ОСОБА_22 є син, дану обставину вона сама їй повідомила. Їй також не відомо, чому ОСОБА_22 не визнав офіційно ОСОБА_26 своїм сином, мабуть так склалися обставини. Перед смертю, ОСОБА_22 сказав, що у нього є два сина і він достатньо їм залишив коштів на життя. Сварка з приводу квартири у неї з ОСОБА_30 була, остання сказала, щоб продавали квартиру і повернули частину коштів ОСОБА_22 . Не може також пояснити, чому не повідомила нотаріуса про наявність ще одного спадкоємця.

Свідок ОСОБА_2 суду показала, що ОСОБА_22 дружив із її колишнім чоловіком ОСОБА_31 , вони були хороші друзі. У 1986 році вона одружилася із ОСОБА_31 , на їх весіллі, ОСОБА_22 був свідком. Коли народилася перша донька, ОСОБА_31 хотів щоб ОСОБА_22 був хрещеним батьком, проте вона відмовилася. Коли у 1989 році вона народила другу дитину, ОСОБА_31 їздив на заробітки, зловживав спиртними напоями, загалом стосунки були недобрі, а тому вона вирішила підти він ОСОБА_31 . З двома дітьми, вона пішла жити у квартиру на АДРЕСА_13 . В той час, ОСОБА_22 мав машину та з дозволу власників будинку, ставив її у дворі будинку. З того часу вона з ОСОБА_22 почала спілкуватися, у них появилися стосунки, ОСОБА_22 залишався у неї ночувати. На той час вона ще не була розлучена. ОСОБА_22 допомагав їй, привозив продукти, гарно ставився до дітей. У 1991 році, коли у неї зав"язалися стосунки з ОСОБА_22 , останній проживав на АДРЕСА_16 . Після роботи ОСОБА_22 туди заїзжав, брав речі і приїздив до неї ночувати. В кінці 1991 року вона з ОСОБА_22 перебралася в інше помешкання, де робили ремонт та проживали певний час. ОСОБА_22 був порядним чоловіком, чесним, добрим, у них склалися стосунки справжньої сім"ї. Свої відносини з нею, ОСОБА_22 приховував від своєї мами, говорив що вона її не прийме. Сестра ОСОБА_22 при зустрічі на вулиці, також ображала її та її дітей.

Вказала, що взимку у них горів будинок, в якому вони проживали, а тому ОСОБА_22 перезвонив своїй мамі, та просив її щоб та прийняла їх на деякий час до себе. Його мама сказала, що прийме тільки ОСОБА_22 . Тоді їх приютили сусіди, надали їм кімнату, де вони знову ж робили ремонт. Згодом власники будинку попросили їх з"їхати з помешкання і тільки тоді мати ОСОБА_22 погодилася їх взяти до себе, приблизно це було у 1996 році. Життя для неї у квартирі було нестерпним, тому довго вони там не прожили. ОСОБА_32 говорила їй, що у ОСОБА_22 є син, проте сам ОСОБА_22 запевнив, що ніякої дитини іншої у нього немає. З ОСОБА_22 вони довго жили будучи неодруженими. ОСОБА_22 дуже хотів спільну дитину, яку очікували разом довго. У 1998 році народився син ОСОБА_23 . Також вказала, що згодом із родиною ОСОБА_22 у неї склалися хороші стосунки, вона їздила до свекрухи в село, допомагала їй

Також в судовому засіданні заслухані пояснення ОСОБА_3 , який вказав, що батько ніколи нічого не говорив про те, що у нього є ще один син.

Допитаний в судовому засіданні 15 березня 2019 року в якості свідка ОСОБА_1 суду показав, що про існування батька знав з дитинства, приблизно з 4-5 років, а познайомився з ним у 2016 році. Батько фінансово допомагав, давав кошти в розмірі 500 грн., а на день народження в розмірі 2000 грн.. Перша зустріч відбулася на металобазі на вул.Млинівській в м.Рівне біля Рівнехолод. Батько його впізнав, назвав ОСОБА_26 та обійняв. Вони обмінялися телефонами. Через декілька днів вони зустрілися біля кав"ярні на вул.Київській. Батько сказав, що радий його бачити, розповів про свою сім"ю, що є певні складнощі, він теж розповів про себе. Приблизно зустріч тривала до години. При зустрічах, батько завжди давав йошу кошти. Зустрічалися раз на два місяці, а в рік 7-8 разів. Батько розповідав, що у нього є ще один син. Також вказав, що мама йому розповідала, що батько живий, проживає у м.Рівне, має іншу сім"ю. Йому відомо зі слів мами, що батько допомагав їй, привозив будівельні матеріали для будівництва. Також допомагав через бабусю ОСОБА_33 , яка приїздила та привозила іграшки, продукти харчування. Довгий час пройшов, коли батько не дзвонив, тому він поїхав до нього на роботу, де йому повідомили, що батько помер. Мама знала де проживає бабуся в селі, тому вони поїхали до неї. Оскільки виникало питання в тому, що я міг довести, що є сином померлого, вони з бабусею звернулися в клініку для проведення ДНК експертизи та здали аналізи.

Також зазначив, що бабуся часто приїздила до них з мамою в село Городок, а ще частіше приїздила сестра батька ОСОБА_34 . Після знайомства з батьком, останній хотів визнати його сином, проте сказав, що є деякі складнощі у його сім"ї. Мама теж говорила, щоб я не робив батьку проблем. Які відносини у батька були в його сім"ї йому не відомо, проте зі слів бабусі знає, що після смерті батька у квартиру бабусі приїздила його дружина із сином і шукали кошти ОСОБА_22 .

Вказав, що мама практично нічого не розповідала про батька і скільки часу у них були стосунки. Відомо на момент його народження, батько проживав з мамою. Зі слів родичів відомо, що батько бачив його новонародженого. Батько помер у березні 2018 року а до бабусі він поїхав у вересні, приблизно у тому ж місяці подав но нотаріуса заяву про прийнятття спадщини. Батько йому завжди телефонував перший, домовлявся про зустріч, проте яким саме мобільним оператором батько користувався не пам"ятає. У нього в 2016 році теж народився син, проте батьку про онука не розповідав.

В судовому засіданні 08 серпня 2019 року допитані в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_8 ..

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що її померлий син, ОСОБА_5 зустрічався з ОСОБА_27 , яка була часто у неї вдома. ОСОБА_27 була вагітна, син їй допомагав, привозив будівельні матеріали, цеглу, сама бачила, коли приїздила до ОСОБА_27 в село. Казав, що буде одружуватися, але весілля будуть робити в селі. З сином ОСОБА_27 працювала на Азоті. Коли ОСОБА_27 прийшов час народжувати, у її сина ОСОБА_22 вже була інша жінка. З лікарні ОСОБА_27 забирала вона, та привезла її до себе у квартиру на АДРЕСА_16 , де вона пробула до тижня. Більше часу ОСОБА_27 не хотіла бути у неї, оскільки у неї також в селі одна мама. ОСОБА_35 бачив ОСОБА_26 та сказав, що гарний хлопчина, схожий на нього. Про народження ОСОБА_26 , сину сказала ОСОБА_27 . ОСОБА_22 приїздив до ОСОБА_27 , допомагав їй, і вона також допомагала їй продуктами харчування. Підтвердила, що вона спілкувалася з ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , вважала їх своєю сім"єю, приїздила до них в село, а вони до неї в місто. Підтвердила, що ОСОБА_26 її рідний онук. Син говорив їй, щоб вона їхала до ОСОБА_27 сама, оскільки він не може, так як взяв жінку з двома дітьми. Проте ОСОБА_22 мав роботу і мав можливість допомагати сину. Чи приїзджав син до ОСОБА_27 , чи ні, не може сказати, але її син визнавав, що ОСОБА_26 його син. ОСОБА_29 також знала про те, що у ОСОБА_22 є син. Також вказала, що після смерті ОСОБА_22 , його дружина ОСОБА_29 із сином приїздили до неї у квартиру на АДРЕСА_16 та шукали кошти.

Зазначила, що дружина сина ОСОБА_29 , знала, що у сина є дівчина вагітна і повинна була знати, що є син. Підтвердила, що разом із ОСОБА_26 зверталися у клініку та робили дослідження з приводу встановлення того, що ОСОБА_22 є батьком ОСОБА_26 , що і було підтверджено. Останніх три роки перед смертю, ОСОБА_22 часто спілкувався з ОСОБА_26 . Син визнавав, що ОСОБА_26 його син, так і казав.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона проживає в одному під"їзді із ОСОБА_8 та спілкується часто з нею. Їй відомо, що ОСОБА_22 зустрічався із ОСОБА_27 . Бачила і знала, що ОСОБА_28 та ОСОБА_34 , сестра ОСОБА_22 , їздили в с.Городок до ОСОБА_27 , дарували подарунки, а та в свою чергу приїздила до ОСОБА_36 . Між ними були хороші стосунки. ОСОБА_28 їй сказала, що ОСОБА_27 народила хлопчика, який схожий на ОСОБА_22 . ОСОБА_28 вважала ОСОБА_26 своїм онуком. Чи надавав ОСОБА_27 допомогу ОСОБА_22 , їй не відомо, тільки те, що останній допомагав у будівництві будинку в с.Городок, возив машиною будівельні матеріали. Особисто вона бачила ОСОБА_26 , коли ще він був маленький, в її присутності ОСОБА_22 брав його на руки. ОСОБА_28 проживає зараз у селі, тому і спілкуються мало. Чи відомо було ОСОБА_37 про те, що у ОСОБА_22 є син, їй не відомо.

В судовому засіданні 19 серпня 2019 року допитані в якості свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 ..

Свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона працювала на Азоті, на посаді завсклада, там і познайомилася із ОСОБА_22 . Він залишався у неї на обід, допомагав по будівництву, залишався ночувати у неї вдома в с.Городок, допомагав по господарству. Вона купувала йому речі, а він привозив продукти, був дуже щедрою людиною. Стосунки тривали близко пів року. Коли вона повідомила йому що вагітна, ОСОБА_22 сказав що будемо створювати сім"ю, на травень мало би бути весілля до якого вона придбала туфлі. Його мама, ОСОБА_28 знала про все, гарно її зустріла та була дуже рада. Одного разу приїхала до баби ОСОБА_36 і повідомила, що у ОСОБА_22 є інша жінка, яка є дружиною його друга і має двох дітей. З роддому її забирала мама ОСОБА_22 до себе у квартиру, де прожила там близько тижня. Приблизно 5-6 років вона спілкувалася із мамою ОСОБА_22 , їздили один до одного. ОСОБА_22 бачив ОСОБА_26 , брав його на руки, сказав, що буде допомагати і поставим ОСОБА_26 на ноги. Проте, якби не мама ОСОБА_22 та його сестра ОСОБА_34 , то не знає як би вони прожили. Вони возили продукти харчування, допомагали постійно. Поки у ОСОБА_22 з ОСОБА_30 не було спільних дітей, то вона мала ще якусь надію, а коли народився ОСОБА_23 , то вирішила не втручатися в життя ОСОБА_22 . Коли ОСОБА_22 помер, вона із ОСОБА_26 їздила до ОСОБА_36 у село, відтоді спілкуються і досі. ОСОБА_26 їй розповідав, що зустрічався з батьком, який йому сказав, що якось зробимо так, щоб оформити батьківство.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що вона зустріла ОСОБА_22 на дні народження у ОСОБА_27 , з якою подруги з 8 років. Вони готувалися до весілля, купувала речі. ОСОБА_22 залишався ночувати, допомагав ОСОБА_27 у будівництві. Коли ОСОБА_27 народила, то познайомила її бабою ОСОБА_38 . Також бачила як Лєни діти приїздили та допомагали ОСОБА_27 . Десь у квітні, від ОСОБА_27 вона довідалася, що ОСОБА_22 пішов до іншої жінки, ОСОБА_27 плакала але не сварилася. Ту обставину, що ОСОБА_22 пішов до жінки яка має двох дітей, на родинах підтвердила і баба ОСОБА_28 . Родини відбулися в с.Городок, а з роддому ОСОБА_27 забирала баба ОСОБА_28 . Остання говорила, що ОСОБА_27 її невістка, а ОСОБА_26 онук. Баба ОСОБА_28 допомагала ОСОБА_27 , приїздила, дарувала подарунки, привозила продукти. Перестали вони спілкуватися коли у ОСОБА_22 народився син ОСОБА_23 . ОСОБА_22 бачив свого сина ОСОБА_26 один раз, як він був маленький.

Допитана в судовому засіданні 29 серпня 2019 року в якості свідка ОСОБА_11 суду показала, що вона сусідка ОСОБА_8 . Їй відомо, що у ОСОБА_22 була дівчина з с.Городка і у них була дитина. Також відомо, що ОСОБА_28 возила цій сім"ї подарунки та продукти. ОСОБА_28 говорила, що ця жінка її невістка. З роддому ОСОБА_27 забирала ОСОБА_28 . Вона бачила ОСОБА_27 один раз у квартирі ОСОБА_36 . Лєна говорила, що це ОСОБА_22 жінка і дитина ОСОБА_22 .

В судовому засіданні 20 вересня 2019 року допитані в якості свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_16 та ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що ОСОБА_22 з ОСОБА_30 знімали квартиру у неї на АДРЕСА_13 . ОСОБА_22 бачила постійно з ОСОБА_30 . Відомо, що ОСОБА_22 їздив на заробітки до Москви. Згодом вони переїхали у будинок ІНФОРМАЦІЯ_4 на тій же вулиці. Взимку горіла хата, вона допомагала гасити, виносила речі, після чого забрала їх до себе проживати. Відносини у ОСОБА_39 з ОСОБА_22 були хороші, проживали у неї тривалий час. Відомо, що ОСОБА_22 їздив у командировки, привозив овочі та інші товари. Останнім часом, ОСОБА_22 працював на металобазі.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що ОСОБА_22 її земляк. Познайомилася вона з ним на весіллі у ОСОБА_39 в 1986 році. ОСОБА_22 працював на Азоті. ОСОБА_29 розійшлася із першим чоловіком ОСОБА_31 у 1992 році, він зловживав алкогольними напоями, їздив на заробітки. Разом ОСОБА_22 з ОСОБА_31 не бачила ніколи. Відомо, що ОСОБА_22 з ОСОБА_30 проживали у мами ОСОБА_22 близько трьох місяців, але мати не давала їм жити. Впевнена, що у ОСОБА_22 від іншої жінки не могло бути сина, а якби навіть і був, то ОСОБА_22 його не залишив. Після смерті ОСОБА_22 , через пів року, їй стало відомо, що у ОСОБА_22 є син. ОСОБА_29 пішла від першого чоловіка приблизно у 1989-1990 роках та проживала в районі зоопарку. Галині було 2 роки, то ОСОБА_22 проживав у ОСОБА_39 з 1991 року. Стосунки у них були хороші, ОСОБА_22 гарно відносився до ОСОБА_40 доньок, рахував їх своїми дітьми.

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що йому телефонувала ОСОБА_29 та запитувала чи відомо йому про те, що у ОСОБА_22 є син. Йому також відомо, що у ОСОБА_39 з ОСОБА_22 було троє дітей, ОСОБА_23 , ОСОБА_41 і ОСОБА_34 .

Допитана в судовому засіданні 07 жовтня 2019 року в якості свідка ОСОБА_15 суду показала, що ОСОБА_29 доводиться їй сестрою. З попереднім чоловіком у ОСОБА_39 було погане життя. Розлучилася сестра 21 серпня 1992 року. Вказала, що вона працювала разом із ОСОБА_22 на роботі. Сестра з ОСОБА_22 проживала в районі зоопарку на квартирі, яку їм здавала кума. Вона приїздила до них часто, святкували дні народження, допомагала їм, бо були діти маленькі. У квітні 1990 року вона переїхала жити в м.Сарни. У 1992 році у неї було весілля на якому була ОСОБА_29 з ОСОБА_22 . Стосунки у них були дуже хороші. Коли вона народила дитину то взяла ОСОБА_22 за кума. Мама ОСОБА_22 не сприймала ОСОБА_42 як невістку і не одобрювала їх стосунки, проте згодом вже у них склалися гарні, хороші стосунки, казала, що ОСОБА_29 найкраща невістка. ОСОБА_22 дуже любив дітей ОСОБА_40 , але хотів мати і своїх дітей. Впевнена, що ОСОБА_22 не міг мати дитину від іншої жінки, бо своє дитя він ніколи не залишив би. ОСОБА_22 ніколи не говорив про те, що у нього є діти. Також вказала, що ОСОБА_43 , попередній чоловік ОСОБА_39 працював в тресті зеленого господарства, потім їздив на заробітки, але прогулював все з друзями. ОСОБА_31 розповідав, що ОСОБА_29 зробила абор, після чого він її залишив, і після того він до дітей не з"являвся. ОСОБА_22 і ОСОБА_29 приїздили до неї в м.Сарни і їй допомагали. Чи міг щось приховувати ОСОБА_22 , їй не відомо. У нього завжди діти були в пріоритеті.

Допитаний в судовому засіданні 05 листопада 2019 року в якості свідка ОСОБА_13 суду показав, що він працював із ОСОБА_22 , разом їздили у відрядження. Відомо, що у ОСОБА_22 була дівчина з с.Городок, працювала на Азоті на складі. Чи проживав ОСОБА_22 у ОСОБА_27 та чи була остання вагітна, йому не відомо. З ОСОБА_22 вони пригнали машину із м.Одеси, яку разом ремонтували. ОСОБА_29 з ОСОБА_22 проживали у районі зоопарку. Відомо, що ОСОБА_29 була заміжня та мала двох дітей. Чоловік її, ОСОБА_31 , їздив на заробітки. Зі слів родичів йому відомо, що його сестра, мати їздили на родини до ОСОБА_27 . З 1995 року він перестав спілкуватися з ОСОБА_22 .

Заслухавши виступи учасників справи, покази свідків, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №3342 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст.126,133,135 СК України від 20.10.2018.

За змістом частини першої статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім"я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 21 березня 2018 року виданого виконавчим комітетом Білоцерківської сільської ради Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 53 років, про що складено відповідний актовий запис №16.

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_44 та ОСОБА_8 , що стверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 21.08.2018.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 з 16.07.1987 року та знятий з реєстраційного обліку 03.04.2018 року у зв"язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_8 , що сверджується Довідкою №74036 від 03.04.2018, виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради.

Відповідно Свідоцтва про право власності від 07 жовтня 2016 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради вбачається, що квартира, яка знаходиться в АДРЕСА_7 дійсно належить на праві приватної спільної часткової власності гр. ОСОБА_4 - 1/4 та членам його сім"ї: ОСОБА_5 - 1/4, ОСОБА_4 - 1/4, ОСОБА_5 - 1/4.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_5 , 20 червня 2018 року Першою рівненською державною нотаріальною конторою була заведена Спадкова справа №62600128.

Після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_1 , звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вказуючи, що є батьком померлого.

Згідно експертного заключення про біологічне родинне відношення № MG18-51399/C1GM1 від 10.08.2018 року, вірогідність родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 складає - 99 9998 %.

В судовому засіданні також були досліджені письмові докази, а саме копії фотокарток наданих сторонами у справі, а також надані стороною позивача товаро-транспортні накладні датовані за період з 1990 року по 1992 рік, які підтверджують лише факт закупки матеріалів ОСОБА_45 .

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов"язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У відповідності до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

За частинами 1, 2, 4 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За ч.1 ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).

Постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачено, що оскільки підстави визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст.53 КпШС, суди повинні виходити з дати народження дитини.

Статтею 53 КпШС України безпосередньо не передбачено такої підстави встановлення батьківства, як висновок молекулярно-генетичної експертизи.

Разом з тим частина третя статті 53 КпШС України та положення ЦПК України не обмежують коло доказів, які можуть бути взяті судом до уваги, що з достовірністю підтверджують батьківство.

Рішення щодо визнання/встановлення батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Тобто, при вирішенні спору про встановлення батьківства мають враховуватись усі докази в сукупності.

Вказане також узгоджується з правовим висновком викладеним в постанові Верховного Суду від 28 серпня 2019 року по справі №754/3558/16-ц.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судовомедичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями "Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України".

Згідно із п. 3 Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%.

При оцінці всіх доказів в сукупності, судом враховується, що відповідно до висновку експерта № 10-1608 від 17 вересня 2020 року молекулярно-генетичної експертизи встановленню, ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ) може бути біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірність даної події складає 99,99 %.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок по застосуванню статті 130 СК Українита вказано, що "закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України".

Європейський Суд з прав людини зауважив, що в ході національного розгляду суд призначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Kalacheva v. Russia № 3451/05 ЄСПЛ від 07.05.2009 року).

Відповідачі беззаперечних доказів на спростування батьківства ОСОБА_5 щодо ОСОБА_1 в процесі розгляду справи суду не надали, в тому числі, не спростували висновок експерта про беззаперечне біологічне батьківство ОСОБА_5 по відношенню до позивача.

Таким чином, біологічне батьківство померлого ОСОБА_5 відносно ОСОБА_1 , доведено, тому вимога про встановлення факту родинних відносин, а саме, те що ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідоцтво про смерть серії № НОМЕР_3 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про визнання права ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємця першої черги за законом на спадкування майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Оскільки судом встановлено факт родинних відносин, а саме, те що ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відтак, ОСОБА_1 в силу вимог ст. 1261 ЦК України відноситься до першої черги спадкоємців за законом.

При таких обставинах позов підлягає задоволенню частково.

Вимоги про відшкодування судових витрат не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, п.3 Розділ ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 про встановлення факту родинних відносин та визнання права на спадкування майна - задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, а саме, те що ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідоцтво про смерть серії № НОМЕР_3 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ,

ОСОБА_2 , АДРЕСА_17 , РНОКПП НОМЕР_5 ,

ОСОБА_3 , АДРЕСА_17 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне судове рішення складене 10 грудня 2020 року.

Суддя -