Справа № 761/1790/20
Провадження № 2/669/290/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року смт.Білогір`я

Білогірського районного суду Хмельницької області Бараболя Н.С., розглянувши позовну заяву адвоката Деговець Лілії Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И Л А:

Адвокат Деговець Л.О. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Деговець Л.О., яка діє на підставі Договору про надання професійної правничої допомоги від 19 грудня 2019 року та Ордеру серії НОМЕР_1 175760.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Позовна заява підписана адвокатом Деговець Л.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , однак відповідно до положень ч.1 ст.14 Сімейного кодексу України сімейні права є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що розірвання шлюбу судом відбувається за позовом одного із подружжя відповідно до ст.110 СК України.

Заборона подання позовної заяви про розірвання шлюбу представником одного з подружжя, що чітко випливає з ч.1 ст.110 СК України та із самої суті спору, не виключає участі представника сторін насамперед позивача у розгляді справи про розірвання шлюбу.

Представник позивача не може сам підписати позовну заяву про розірвання шлюбу, але представник може представляти позивача чи відповідача.

За відсутності позивача не можна ні з`ясувати повною мірою обставини життя подружжя, ні вжити заходів до їхнього примирення.

В абзаці другому п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що сімейне законодавство не передбачає можливості розірвання шлюбу представником одного з подружжя або їх обох за довіреністю останніх, а правила ЦК України про представництво, довіреність і доручення на ці правовідносини не поширюються.

Отже, виходячи із змісту вказаної норми СК України, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу має лише один з подружжя та волевиявлення особи, щодо розірвання шлюбу є її індивідуальним бажанням, яке залежить від обставин, що склалися під час спільного проживання у шлюбі і має виражатися самостійно у певних діях, зокрема подання позову про розірвання шлюбу. Тобто, право на подачу позову про розірвання шлюбу є особистим правом подружжя та не підлягає передорученню.

Таким чином, зважаючи на спеціальну норму Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що заяву від імені позивача в частині вимог про розірвання шлюбу подано особою, яка не має права її підписувати.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин, слід повернути позовну заяву особі, яка її подала.

Керуючись статтями 185, 260 ЦПК України, ст. 110 Сімейного кодексу України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Позовну заяву адвоката Деговець Лілії Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н. С. Бараболя