Справа № 766/8368/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

секретар судового засідання Яковлєва О.М.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Кравчук Т.М.,

відповідач - не з`явився

справа №766/8368/20; провадження №2/766/7977/20

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за

позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

до

відповідача ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 )

предмет та підстави позову: про стягнення аліментів

негайно після закінчення судового розгляду по суті, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне та,-

ВСТАНОВИВ:

І. Виклад позиції позивача.

26.05.2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача про стягнення аліментів, у якому, з урахуванням остаточно викладених вимог у судовому засіданні 07.12.2020 року, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 8000,00 грн. по 4000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з моменту пред`явлення позову і до повноліття кожної з дитини; стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1500,00 грн. щомісячно з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох річного віку.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.06.2007 року між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають малолітніх дітей: доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Діти зареєстровані разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_3 .

З січня 2020 року сторони перестали вести спільне господарство, підтримувати сімейні стосунки та проживають окремо.

Відповідач надає допомогу нерегулярно та не в обсязі, що не забезпечує потреби дітей та матері, яка не має можливості працювати і отримувати доходи, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку.

Позивач вказує, що відповідач є фізично здоровою, працездатною людиною працює приватним нотаріусом. Інших дітей у відповідача не має. За відповідачем зареєстрований транспортний засіб. Має щомісяця мінливий, однак достатній заробіток, який дозволяв родині, до припинення шлюбних відносин, придбавати коштовні речі для побуту, техніку для дому, їздити у подорожі за кордон декілька разів на рік, забезпечувати дітей у повному обсязі необхідною їжею, одягом, іграшками та придбавати все необхідне шкільне приладдя, сплачувати фонди школи, гуртки за старшу доньку.

На теперішній час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трирічного віку, у зв`язку з чим не має можливості утримувати дітей. При цьому, на неї покладається обов`язок крім утримання дітей, сплачувати комунальні платежі, що у зимовий місяць становить близько 3000,00 грн.

Дитина ОСОБА_7 навчається у 5-му класі школи та потребує витрат на одяг, взуття, шкільне приладдя та ін. Крім того, дівчинка перебуває на обліку у лікаря кардіолога з діагнозом ЮРА -ювенильний ревматоїдний артрит, а тому потребує раз на півроку відвідування кабінету УЗД, кардіограми та придбання медикаментів, згідно рекомендацій лікаря, що має враховуватися при визначенні розміру аліментів.

Витратами на маленьку дитину ОСОБА_6 , є витрати на придбання дієтичного м`яса, різноманітних каш, овочів, молочних продуктів, памперсів, одягу, взуття та іграшок.

З урахування якнайкращого забезпечення інтересів дітей, діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 навіть після розпаду родини мають право на збереження того рівня життя, який мали тоді, коли родина проживала разом, крім того, батько має можливість надавати таку допомогу.

Позивач зазначає, що вказаний позивачем розмір аліментів зможе забезпечити рівень життя, достатній для фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дітей.

ІІ. Виклад позиції відповідача.

21.07.2020 року відповідач через канцелярію суду подав відзив на позов, у якому просив позов задовольнити частково, шляхом стягнення на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 600 гривень щомісячно, аліментів на утримання дітей в сумі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину.

Вказав, що в період спільного проживання бюджет родини складався з доходу відповідача від здійснення професійної діяльності та заробітної плати позивача. Крім щомісячних витрат, частину отримуваного доходу сторони заощаджували.

Після народження другої доньки, у зв`язку з тим, що позивач не працювала дохід родини складався лише з доходу відповідача та виплат на дитину.

Для забезпечення сім`ї з 2019 року витрачались зароблені відповідачем кошти та накопичені заощадження.

При цьому заробіток відповідача витрачався на щоденні потреби родини, із заощаджень сплачувались рахунки за поїздки та відпочинок за кордоном.

Оскільки після народження другої дитини сімейний бюджет скоротився, покупки побутової техніки здійснені відповідачем на підставі укладених кредитних договорів.

Вважає, позивачем не доведено його змогу сплачувати аліменти в означених нею сумах. Надані квитанції про придбання продуктів харчування не підтверджують придбання продуктів та товарів відповідачем, оскільки лише незначна частина квитанцій (чеків) містять дані покупця. Квитанції про оплату рахунків на відпочинок здійснені в період спільного проживання підтверджують, що витрачені спільні кошти подружжя.

Наявність у власності автомобіля АЗЛК І965 року не свідчить про дохід та матеріальне становище відповідача.

Відповідач вказує, що працевлаштований та є самозайнятою особою, щомісячний дохід є мінливим, та середньомісячно складав за 2018 рік - 5599,89 грн., за 2019 рік - 7370 грн.

Погоджуючись, що повинен сплачувати аліменти на утримання дітей та надавати кошти на утримання дружини, яка не працює, відповідач заявлену суму вважає необґрунтованою та такою, що не відповідає його доходам.

ІІІ. Виклад позиції позивача у відповіді на відзив.

11.08.2020 року представник позивача ОСОБА_2 подала відповідь на відзив.

Вказала, що доводи відповідача у відзиві не відповідають дійсності, оскільки він виплачує взяту в кредит техніку за кілька місяців. А витрати сім`ї, в період спільного проживання і перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною свідчать про наявність у відповідача можливості утримувати дітей у заявленому розмірі.

ІV. Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи по суті призначено на 11.08.2020 року.

21.07.2020 року відповідач через канцелярію суду подав відзив на позов, у якому просив позов задовольнити частково шляхом стягнення на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 600 гривень щомісячно, аліментів на утримання дітей в сумі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину.

11.08.2020 року представник позивача ОСОБА_2 подала відповідь на відзив.

За клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 14.09.2020 року.

У судовому засіданні 14.09.2020 року клопотання позивача про витребування інформації про перетин кордону ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, залишено без вирішення як таке, що не підтримується позивачем, задоволено клопотання позивача про виклик та допит свідка ОСОБА_8 та позивача ОСОБА_1 .

З метою надання сторонам часу для отримання інформації про доходи за клопотанням представників оголошено перерву в судовому засіданні до 19.10.2020 року.

У судовому засіданні 19.10.2020 року представником позивача долучено докази про доходи позивача за 2018-2019 року.

Ухвалою суду від 19.10.2020 року клопотання Петренко К.Д., яка діє в інтересах та від імені позивача, про витребування доказів залишено без задоволення. Судове засідання призначено на 10.11.2020 року.

У судовому засіданні 10.11.2020 року судом прийнято відмову позивача від допиту свідка ОСОБА_8 , явку якої сторона позивача не змогла забезпечити у судове засідання для допиту та постановлено допитати у якості свідка ОСОБА_9 , яка прибула до суду. Допитано позивача у якості свідка та ОСОБА_9 . У судовому засіданні оголошено перерву до 07.12.2020 року.

У судовому засіданні 07.12.2020 року позивач та представник позивача підтримали викладені у позові обставини, додатково зазначили, що вказаний відповідачем дохід за 2018-2019 роки не спростовує того, що відповідачем на утримання сім`ї було витрачено значно більше коштів, а вказане представником відповідача у судовому засіданні що начебто витрачалися заощадження сім`ї не підтверджуються доказами, остаточно просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 8000,00 грн. по 4000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, з моменту пред`явлення позову і до повноліття кожної з дитини та на свою користь аліменти в розмірі 1500,00 грн. щомісячно з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох річного віку.

Відповідач у судове засідання не з`явився, ОСОБА_10 діючи в його інтересах на підставі ордеру, підтримала викладену у відзиві позицію про часткове задоволення позовних вимог шляхом стягнення на користь позивачки аліментів на її утримання в розмірі 600 гривень щомісячно, аліментів на утримання дітей в сумі 1500 гривень щомісячно на кожну дитину. Вказала, що відповідачем не заперечуються понесені сторонами під час спільного проживання витрати на подорожі закордон, утримання спільного майна, купівлю техніки та харчування. Однак, у зв`язку з тим, що у 2018 році у сторін народилася друга дитина і позивачка не працювала, більшість витрат здійснена за рахунок заощаджених раніше коштів. Сторона відповідача вказує, що при визначенні розміру аліментів, який підлягає стягненню слід брати до уваги витрати відповідача не за минулий час, а його доходи/ витрати на час звернення до суду з позовом. У зв`язку з поширенням пандемії коронавірусу доходи відповідача у 2020 році зменшилися, а тому сума, запропонована ним до стягнення є гарантованою. Відповідач не відмовляється у разі отримання ним додаткового доходу утримувати дітей у більшому розмірі, однак наразі його доходи такої можливості не дають.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, заслухавши пояснення учасників справи, що прибули у судове засідання, допитавши свідків, дослідивши подані сторонами докази, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

V. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст правовідносин.

Судом встановлено, що 16.06.2007 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 укладено шлюб, про що міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 16.06.2007 року зроблено запис №352 та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 . Прізвище дружині після одруження присвоєно « ОСОБА_12 ».

В період перебування у шлюбі у подружжя народилися діти:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 13.01.2009 року зроблено відповідний актовий запис за №35 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Херсонським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області 08.08.2018 року зроблено відповідний актовий запис за №621 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 .

Відповідно до довідки №16-148101, виданої 13.09.2018 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб ХМР малолітня ОСОБА_5 з 13.09.2018 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3

За інформацією з Єдиного реєстру нотаріусів відповідно до свідоцтва № НОМЕР_6 ОСОБА_3 є приватним нотаріусом та здійснює діяльність за адресою: 75000, Херсонська область, смт. Білозерка, вул. Свободи, буд. 86-а.

За інформацією з МВС України особа з ІПН НОМЕР_2 є власником авто АЗЛК 403, 1965 р.в. з 09.08.2017 року..

Позивачем долучено до матеріалів справи копії платіжних документів про витрати на одяг, харчування та розваги (а.с. 20-60, 105-116, 189-211).

За наданими позивачем доказами відповідач ОСОБА_3 перераховував на користь ОСОБА_1 у якості аліментів грошові кошти: у січні 2020 року на загальну суму 6330 грн., у лютому 2020 року 7530, 00 грн., у березні 2020 року 4020, 12 грн., у квітні 2020 року 5025, 13 грн., у травні 2020 року 2010, 05 грн. (а.с.147-162. )

Відповідно до довідок про доходи №360, №361 виданих 18.09.2020 року за період з січня по грудень 2018 року дохід ОСОБА_1 склав 103804, 48 грн., а у 2019 році 0, 00 грн.

Відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_3 за 2018 його дохід склав 67198, 65 грн.

Допитана у судовому засіданні позивач у якості свідка надала під присягою покази, що за час спільного проживання основу сімейного бюджету складали доходи відповідача. За їх рахунок родина мала можливість кілька разів на рік відпочивати закордоном, купувати техніку, повноцінно харчуватися, забезпечувати високий рівень життя як малолітніх доньок, так і всієї родини. Доходи відповідача були достатніми для того, щоб щодня їздити на роботу з м. Херсон до с.м.т. Білозерка на автомобілі. Крім того, відповідач мав можливість допомагати батькам та сестрі. У 2017 року придбав ретро-автомобіль. У січні 2020 року в усній формі позивач та відповідач дійшли згоди про добровільну допомогу відповідача на утримання дітей та позивача у розмірі 12000,00. У зв`язку із чим, позивач і просить сягнути з останнього розмір аліментів, який було оговорено. Письмової угоди не складали. Однак відповідач сам визначився із сумою, яку він буде сплачувати, однак на теперішній час не виконує своїх зобовьязань. У січні-лютому відповідач сплачував кошти у сумі близько 6000, 00 8000, 00 грн., а з березня близько 4000, 00 -2000, 00 грн. з травня по серпень 2020 року відповідач допомогу на утримання доньок не надавав.

Свідок ОСОБА_9 , яка є матір`ю позивача повідомила, що рівень життя дітей після розлучення змінився, оскільки відповідач фінансової допомоги наразі не надає. Разом з тим, придбав старшій дитині ноутбук, сезонний одяг та взуття. Свідок показала, що відповідач добре заробляє, користується телефоном за 20 000, 00 грн., у період спільного проживання з позивачем ОСОБА_3 утримував не лише дружину з дітьми, але й інших родичів. ОСОБА_9 не відомо чи змінився дохід відповідача під час карантину.

VІ. Оцінка Суду.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 і 11 Конвенції» та є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Відповідно до ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При встановленні розміру аліментів, суд керується вимогамист.182 СК України та роз`ясненнями, які містяться в п.17 Постанови пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та вирішуючи питання щодо розміру аліментів враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано.

У частині третій статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аналіз вказаних норм свідчить, що кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, визначення способу (в твердій грошовій сумі чи частці) залежить тільки від вибору одержувача аліментів. При цьому для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі не має значення, що, зокрема: платник аліментів одержує заробіток (дохід) повністю або частково в іноземній валюті; або має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Згідно з п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, схваленої резолюцією 44-ї сесії Генеральної Асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989 р., ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789 - ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини, дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При цьому суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У судовому засіданні з пояснень сторони позивача та сторони відповідача, та з матеріалів справи і показів свідків вбачається, що під час сумісного проживання у період за 2018-2019 та початок 2020 року витрати на утримання сім`ї на місяць перевищували в середньому 50 000,00 грн., що в ході розгляду справи визнавалося стороною відповідача.

В той же час із наданої відповідачем декларації про доходи вбачається, що витрати за означений період є не співмірними з доходами відповідача, оскільки за деклараціями та наданими поясненнями представником відповідача середній дохід на місяць у останнього становив за 2018 рік 5599,89 грн., за 2019 рік -7370,00 грн.

За вказаного, судом встановлено, що незважаючи на той факт, що у відповідача задекларованими є одні доходи, а витрати на утримання сім`ї були понесені у задекларований період набагато більші, а відтак сторона мала можливість нести такі витрати у розмірі понад 50000,00 грн. на місяць, але джерело своїх доходів в ході судового розгляду справи не змогла пояснити, як за 2018 так і за 2019 роки. Означене стороною відповідача про витрачання заощаджених коштів в ході розгляду справи не знайшло свого підтвердження та спростовується наданими свідченнями під присягою позивачем.

Доходи позивача за вказаний період судом до уваги не беруться, оскільки за свідченнями позивача, остання перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною з 2018 року, що у тому числі в ході розгляду справи не заперечувалося стороною відповідача, а відтак додатковому доказуванню не підлягає.

Враховуючи викладене та приписи законодавства, щодо доведеності стягувачем аліментів витрати платника аліментів, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, суд вважає що заявлений позивачем розмір аліментів до стягнення є доведеним.

Суд вважає, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання має доводитися сторонами відповідно до правил ст. ст. 12, 81 ЦПК України в контексті обов`язку батьків по утриманню дітей, поєднаного з презумпцією можливості батьків його забезпечувати, що витікає із свідомого рішення батьків народити дітей, яке нерозривно пов`язано з існуючою спроможністю батьків належним чином їх утримувати.

Заявлений відповідачем розмір аліментів, який останній вважає належним для дітей та допустимий для нього у розмірі 1500,00 грн. на місяць не відповідає і визначеному законом розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку (беручи до уваги ту обставину, що мати не працює і доходів не отримує), що значно звужує та не відповідає інтересам дітей, їх гармонійному розвитку та праву на належний рівень їх утримання з боку батька з яким діти не проживають в силу прийнятого рішення батьками, а не з власної волі.

Надаючи оцінку доказам, що містяться в матеріалах справи, Суд критично оцінює долучені позивачем платіжні документи на підтвердження здійснених витрат понесених відповідачем на утримання сім`ї, адже більшість із них не дають змоги встановити, що такі покупки здійснені саме відповідачем. Разом з тим, у судових засіданнях сторона відповідача й не спростувала доводи позивача, що відповідач мав можливість утримувати родину на тому рівні, про який заявила позивач. Не знайшли свого підтвердження і доводи сторони відповідача, щодо зменшення доходів і у зв`язку із цим не можливість сплачувати аліменти у розмірі заявленому позивачем через пандемію короновірсуної хвороби, оскільки доказів на підтвердження зазначеного суду надано не було. Натомість, про можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 4000, 00 грн/ міс свідчать грошові перекази, здійснені відповідачем у лютому-квітні (вже у період пандемії), крім того пандемія коронавірусної хвороби на яку посилається відповідач носить тимчасовий характер.

Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положенням ст. 191 СК України визначено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до ст. 179 СК аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене та встановлені обставини у справі, діючи виключно на захист інтересів малолітніх ОСОБА_4 , 2009 р.н. та ОСОБА_5 , 2018 р.н. задля забезпечення їх права на належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, беручи до уваги, наявність у бувшого подружжя малолітніх доньок та їх проживання та перебування на утриманні матері, що не заперечувалося відповідачем в ході розгляду справи, нерегулярної матеріальної допомоги відповідача на утримання дітей та відсутність між сторонами домовленості щодо способу та розміру допомоги на їх утримання батьком, підтвердження відповідачем наявності у нього офіційного доходу, враховуючи відсутність даних та належних та допустимих доказів про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї, батьків, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині наявного існування обов`язку у відповідача матеріально утримувати своїх дітей, з огляду на що позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 4000, 00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 26.05.2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 ст. 75 СК України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Статтею 84 СК України зазначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів, суд враховує обставини, передбачені ст. 182 Сімейного Кодексу України.

Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За встановлених обставин справи, приймаючи до уваги те, що позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, має на утриманні ще одну дитину, діти проживають разом з позивачем, матеріальний стан позивача, єдиний дохід у якої це державна соціальна допомога, матеріальний стан відповідача який має постійний дохід, проживає окремо, працездатний, отримує заробіток та за встановлених обставин в ході розгляду справи здатний надавати позивачу матеріальну допомогу, разом з цим у добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача не надає, встановивши, що заявлений позивачем розмір аліментів до стягнення становить 1500,00 грн., що є нижчим від прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законодавством на 2020 рік, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на її утримання у розмірі 1500,00 грн., починаючи з дня звернення до суду із позовом, тобто з 26.05.2020 року і до досягнення дитиною трирічного віку обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким, чином позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

VІІ. Заходи забезпечення позову (заяви).

Заходи забезпечення позову (заяви) судом не застосовувалися.

VІIІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

За статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Приймаючи до уваги що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду про стягнення аліментів, ураховуючи задоволення позовних вимог, то відповідно до Закону України «Про судовий збір» він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 84, 141, 155, 180, 195, 196 СК України, ст. ст. 2, 4, 7, 10, 12, 13, 18, 19, 76, 81, 89, 133, 178, 141, 258, 259, 263, 265, 268, 273, 274, 353-355, 430 ЦПК України, суд,-,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 4000, 00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дружини в розмірі 1500, 00 грн. щомісячно, з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною 3-річного віку.

Допустити негайне виконання судового рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Херсонського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 11.12.2020 року.

Суддя Є.М. Булах