Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Кравченко А.С.

за участю: представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, ОСОБА_3 , звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј заробітку (доходу) ОСОБА_4 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення донькою повноліття.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька ОСОБА_5 . Під час народження доньки у ОСОБА_3 було прізвище ОСОБА_3 , а потім змінено на ОСОБА_3 . Донька зареєстрована та проживає разом із позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач коштів на утримання доньки постійно не надає, не піклується про її матеріальне становище, її здоров`я, розвиток, благополуччя. ОСОБА_3 вимушена забезпечувати доньку самостійно.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 вересня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

21 жовтня 2019 року ухвалою суду залишено без задоволення заяву представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

24 жовтня 2019 року від представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява. Відповідно до відзиву сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, оскільки обставини, на які посилається позивач, вважають необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. Після розірвання шлюбу дійсно донька залишилася із матір`ю, проте відповідач постійно бачився із дочкою, турбувався про неї, цікавився її життям та розвитком, надавав кошти на її утримання, відвідував із дочкою розважальні заклади, парки та атракціони. До 2014 року донька регулярно приїздила до батьків відповідача від одного до трьох днів. Виплати відповідача на утримання дитини склали: 2012 р. - 13 261,62 грн, 2013 р. - 17 310,65 грн; 2014 р. - 29 982,19 грн, 2015 р. - 9 979,18 р., 2016 р. - 4 020,10 грн; 2017 р. - 7 009,00 грн; 2018 р. - 9 985,00 грн; 2019 р. - 2 424,00 грн, що разом складає 93 971,74 грн, про що надає квитанції. У 2014 році відповідач також приймав участь у розвитку дитини, сплачуючи за її екіпіровку і заняття з тренером роликовим спортом. Коли дитина йшла до першого класу, відповідач надавав позивачу готівку на придбання шкільного приладдя, після чого з`ясувалося, що кошти нею витрачені на інші речі, у зв`язку з чим він знову був змушений витрачати кошти. У 2012 - 2013 рр., щоб не вимкнули за борги будинок, у якому позивач із дитиною проживає і нині ( АДРЕСА_2 ), надав грошову допомогу у розмірі 5 000,00 грн. У 2018 році відповідач був змушений припинити підприємницьку діяльність. 29.12.2015 відповідач уклав шлюбу із ОСОБА_10 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_10 . Від шлюбу із ОСОБА_10 народилася донька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час на утриманні відповідача перебувають донька ОСОБА_13 та дружина, яка не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років. У зв`язку з припиненням підприємницької діяльності, у відповідача виникли матеріальні складнощі, які не дозволяють, як і раніше протягом 8 років, приймати участь у вихованні і утриманні дитини ОСОБА_5 . Відповідач має підозру, що він не є біологічним батьком дитини, що є підставою для пред`явлення ним зустрічного позову про оспорювання батьківства.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини, позови об`єднані в одне провадження. Визначено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

06 листопада 2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на зустрічну позовну заяву, в якому проти задоволення зустрічного позову заперечує, зважаючи на його безпідставність.

26 листопада 2019 року ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 про призначення судово-генетичної експертизи, провадження по справі до отримання висновку експертизи зупинено.

06 березня 2020 року до суду від Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи надійшов висновок експерта № 103-451-2019 від 28.02.2020.

Ухвалою суду від 11 березня 2020 року поновлено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини, справа призначена до підготовчого судового засідання.

26 травня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у цій цивільній справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

01 липня 2020 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , в якій просить суд позов задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою повноліття.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 03 липня 2020 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства та виключення відомостей з актового запису про народження дитини залишено без розгляду за клопотанням представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 - ОСОБА_2 .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 підтримав заявлений позов, з підстав викладених у ньому, та просив задовольнити повністю. Зазначив, що відповідач ОСОБА_4 постійно не надає коштів на утримання доньки ОСОБА_5 та постійно про неї не піклується, таким чином не виконує покладені на нього обов`язки. Відповідач не надав доказів неможливості працевлаштування та відсутності доходів. Зазначає, що право вибору порядку стягнення аліментів, частка від доходу або тверда грошова сума, належить стягувачу аліментів, а тому просив стягнути з відповідача аліменти саме у частці від доходу відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 у судовому засіданні частково визнав позов про стягнення аліментів. Зазначив, що відповідач добросовісно виконував обов`язок по утриманню доньки ОСОБА_5 , поки мав таку матеріальну можливість. Згодом відносини із позивачкою припинилися, виникла неприязнь. Із припиненням відповідачем підприємницької діяльності у 2018 році, народженням доньки ОСОБА_13 , яка разом із його дружиною ОСОБА_10 перебувають на його утриманні, переїздом до Полтавської області у сільську місцевість, де він не має можливості офіційно працевлаштуватись, у відповідача будуть труднощі сплачувати аліменти у розмірі ј частки від його доходу, тому сторона відповідача просить задовольнити позов частково та стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення донькою ОСОБА_5 повноліття. На даний час відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Вислухавши позиції представників сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 червня 2007 року, який було розірвано рішенням Дніпровського районного суду м.Києва № 2604/5756/2012 від 10 квітня 2012 року.

Від шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 виданим 02 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

11 вересня 2015 року ОСОБА_3 уклала шлюб із ОСОБА_17 та змінила прізвище на ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_2 виданим 11 вересня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Неповнолітня донька ОСОБА_5 разом із позивачкою ОСОБА_3 проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками про реєстрацію місця проживання особи № 7505160 , № 7505137 від 09.09.2019, виданими адміністратором ЦНАП ОСОБА_18 .

Неповнолітня Прищепа Еліна перебуває на утриманні позивачки ОСОБА_3

ОСОБА_4 з 2012 р. по березень 2019 р. періодично здійснювались перекази коштів позивачці на утримання доньки ОСОБА_5 , що підтверджується відповідними квитанціями та чеками. Також у 2014 році відповідач оплачував заняття дитини з роликового спорту, придбав деяке канцелярське приладдя та одяг.

29 грудня 2015 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_4 виданим 29 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 від вказаного шлюбу народилася донька ОСОБА_13 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_5 виданим 31 липня 2018 року Оболонським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

ОСОБА_4 припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця 27.06.2018, номер запису: 2036741.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 9 статті 7 Сімейного кодексу України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У відповідності до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно із вимогами ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

За приписами ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що позивачкою, разом із якою проживає дитина, заявлено вимогу про стягнення із відповідача аліментів у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення донькою повноліття.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року у розмірі 2 218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З матеріалів справи убачається, що позивач проживає разом із неповнолітньою дочкою, яка перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини у необхідному обсязі. При цьому, відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власної дитини, будь-яких належних та допустимих доказів на спростування заявлених позивачем вимог в частині стягнення аліментів відповідачем суду не надано, зокрема, не надано доказів щодо неможливості ним офіційно працевлаштуватися, а також доказів того, що його дружина ОСОБА_10 не працює та перебуває на його утриманні. Враховуючи вимоги ст. 182 Сімейного кодексу України, приймаючи до уваги приписи ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за якими стягнення аліментів у частці від доходу відповідача є правом позивача, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги надані суду докази, оцінюючи їх з позиції належності та допустимості, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки в силу п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, з урахуванням ч.6 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст.ст. 7, 36, 51, 104, 105, 112, 114, 141, 180, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 265, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ), про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12 вересня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текст судового рішення складено 09 липня 2020 року.

Суддя: