Справа № 663/3369/19
Провадження № 2/663/41/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Скадовськ Херсонської області

Скадовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Радіонової О. Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Скадовськ Херсонської області цивільну справу за позовною заявою Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області в особі Служби у справах дітей Скадовської районної державної адміністрації Херсонської області, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 до ОСОБА_2 третя особа: Скадовський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до відповідачки про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи вимоги тим, що неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, проживає у родині родичів/знайомих ОСОБА_4 , в якого склалися дружні, доброзичливі відносини з дитиною, оскільки залишився без батьківського піклування. Мати ОСОБА_2 не займається вихованням, навчанням та утриманням свого сина. З наведених підстав у позовній заяві висловлено прохання про позбавлення відповідачки батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та про стягнення з неї аліментів на утримання на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України в розмірі ј з усіх видів її заробітку (доходу), щомісячно.

Ухвалою суду від 04 листопада 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 18-19).

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що дійсно офіційно не працевлаштована, заробляє тимчасовими заробітками працюючи по найму. Після відібрання в неї дитини, зробила для себе висновки, припинила вживати алкогольні напої, син на вихідних відвідує її. Просила не позбавляти її батьківських прав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Заслухавши доводи та заперечення учасників судового процесу, дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступних висновків.

Кожна особа має право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України), звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).

Згідно з частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частини 1 та 2 статті 12 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження від 29 листопада 2004 року та довідки від 29 листопада 2004 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являються ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Відомості про батька записані за заявою матері відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 6, 8).

З копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 22 березня 2019 року вбачається, що дана сім`я перебуває на обліку в складних життєвих обставинах по Красненській сільській раді. При обстеженні було встановлено, що ОСОБА_3 проживає окремо в приміщенні, яке добудовано до будинку у кімнаті продукти харчування відсутні. Мати була в стані легкого сп`яніння (а.с. 10).

З копії заяви ОСОБА_3 від 22 жовтня 2019 року вбачається, що він не хоче повертатися до дому тому, що його мати ОСОБА_2 не хоче його забезпечити одягом і іншими речами, майже щодня п`є і нічого не готує та постійно сварить з вітчимом (а.с. 11).

З копії Акту про відібрання дитини від 22 жовтня 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучено в зв`язку із відсутністю умов для проживання, навчання дитини за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11 зворотній бік).

З копії Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 22 жовтня 2019 року вбачається, що під час відвідування родини ОСОБА_2 за місцем проживання виявлено, що в помешканні в якому проживає родина відсутній сезонний одяг та взуття, в кімнаті холодно, і дитина немає зошитів для навчання, відсутній зимовий одяг та зимове взуття, умов проживання не задовільні (а.с. 13).

З копії характеристики виданої директором Красненської ЗОШ І-ІІІ ступенів Скадовської районної ради Херсонської області вбачається, що ОСОБА_3 учень 9 класу має добрий фізичний розвиток, хронічних захворювань не має. На уроках інколи заважає, інтересу до навчання не проявляє. В школі поводить себе стримано, проявляє чемність у спілкуванні з учителем та з однолітками. Виховується в не повній сім`ї, мати не приділяє належної уваги вихованню сина, не співпрацює зі школою, не цікавиться навчальним та соціальним життям сина (а.с. 14).

З копії довідки № 01-22/107 від 22 жовтня 2019 року виданої директором Красненської ЗОШ І-ІІІ ступенів Скадовської районної ради Херсонської області вбачається, що ОСОБА_3 учень 9 класу без поважних причин не відвідує навчальний заклад з 02 жовтня - 21 жовтня 2019 року 13 навчальних днів - 91 година (а.с. 14 зворотній бік).

Рішенням ради опіки та піклування Виконавчого комітету Красненської сільської ради від 22 жовтня 2019 року вирішено негайно відібрати неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дитини, з метою попередження дитячої смертності. Неповнолітню дитину ОСОБА_3 тимчасово влаштовано до родини ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , як у якої склалися дружні, доброзичливі відносини з дитиною (а.с. 15).

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

У статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; хронічно зловживають алкоголем або наркотиками; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п.15).

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (п.16).

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п. 18).

За змістом статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може ухвалити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та оцінюючи їх у сукупності, суд вважає, що умови проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого являється ОСОБА_2 , на час прийняття Радою опіки та піклування Виконавчого комітету Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області рішення від 22 жовтня 2019 року за № 6 «Про негайне відібрання дитини ОСОБА_3 у матері ОСОБА_2 та доцільність позбавлення її батьківських прав відносно дитини» були небезпечними для його життя та здоров`я.

Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів, які у своїй сукупності доводять, що в порушення вимог статті 150 СК України, відповідачка неналежно виконує обов`язок, щодо належного виховання своєї дитини, а саме не піклується належним чином про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечує необхідного харчування; безпечних санітарно-гігієнічних та побутових умов, які б не завдавали шкоди фізичному та розумовому розвитку дитини, що у своїй сукупності свідчить про свідоме ухилення нею від виховання дитини.

Залишення в даному випадку дитини з матір`ю на даний час, на думку суду, є небезпечним для його життя, здоров`я та морального виховання.

З огляду наведеного суд вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є крайнім заходом впливу, проте з урахуванням встановлених фактичних обставин, в інтересах дитини з метою охорони її здоров`я і моральності, а також нормального розвитку, доцільним, у даному випадку, є застосування заходу впливу щодо неї у вигляді відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав.

Слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали матері вихованню дитини, суд за її заявою може ухвалити рішення про повернення їй дитини.

Відповідно до частини четвертої статті 170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з неї аліментів на дитину.

Відповідно до частини 3 статті 181, частини 1 статті 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи вказані норми закону та фактично встановлені обставини справи, те, що відповідачка є працездатною особою, оскільки доказів протилежного суду не надано, вік дитини, розмір прожиткового мінімуму встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти в розмірі ј частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання дитини, що на думку суду є співмірним до потреб дитини та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи.

Суд також вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Відібрати від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , її дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення її батьківських прав.

Передати неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Раді опіки та піклування Виконавчого комітету Красненської сільської ради Скадовського району Херсонської області.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України в розмірі ј з усіх видів заробітку (доходу) матері, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Скадовський районний суд Херсонської області з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ознайомитись з текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Повне судове рішення складено 23 січня 2020 року.

Суддя Пухальський С. В.