Провадження № 2/686/262/20
УХВАЛА

16 січня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі Слободянюк А.Ю.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хмельницького цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Проскурів» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Проскурів» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі.

15.01.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В судовому засіданні позивач підтримала заяву про прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Ознайомившись з заявою про збільшення позовних вимог та долученими до неї матеріалами, суд приходить до висновку, що вказана заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ст.175 ч.3 п.3 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В позовній заяві позивач посилається на те, що від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та іншими вимогами, що випливають з трудових правовідносин.

У постанові Великої Палати Верховного Суду в справі № 910/4518/16 від 30 січня 2019 року викладено висновок, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Отже, ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору в частині позовних вимог щодо визнання незаконним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, але в частині позовних вимог щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, їй необхідно сплатити судовий збір.

Позивачем до позовної заяви квитанції про сплату судового збору не долучено.

Відповідно до ст.4 ч.2 п.1 п.п.1 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст.185 ч.1, ч.2 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог від 15.01.2020 року слід залишити без руху та надати позивачу термін для усунення вказаних недоліків заяви, тобто для: визначення ціни позову; сплати судового збору за вимогу щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд - ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог по справі за її позовом до Публічного акціонерного товариства «Проскурів» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, залишити без руху.

Надати позивачу строк - десять днів з моменту вручення ухвали про залишення без руху для усунення недоліків вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити, позивачу, що у разі не виконання вимог ухвали в установлений судом строк заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: