Справа № 191/3120/19
Провадження № 2/191/819/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 січня 2020 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Гречко Ю.В.
за участю секретаря - Борисової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом Першої синельниківської нотаріальної контори 14 лютого 1990 року, позивач набув право приватної власності на жилий будинок АДРЕСА_1 (зареєстровано в реєстрі за № 282).
Це право власності зареєстровано в Синельниківському бюро технічної інвентаризації 27 лютого 1990 року, реєстровий номер 8041.
23 червня 1990 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований у міському відділі ЗАЦС Дніпропетровської області, актовий запис 128.
08 лютого 1991 року позивач зареєстрував відповідача як свою дружину за місцем проживання в його будинку, де вона досі знаходиться на реєстраційному обліку.
У жовтні 2017 року відповідач залишила місце проживання і відбула у невідомому напрямку. Де вона зараз проживає позивачеві невідомо.
06 листопада 2018 року у Синельниківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області шлюб між сторонами був розірваний, актовий запис № 87.
Після розірвання шлюбу зв`язок між нами перервався, вони не спілкуються особисто, не здійснюють листування між собою.
З цього часу відповідач участі в утриманні будинку не приймає, комунальні та інші платежі не сплачує.
На даний час перебування відповідача на реєстраційному обліку за місцем проживання в будинку позивача перешкоджає йому отримати грошову допомогу, яка надається державою за рахунок коштів бюджету за користування житлово-комунальними послугами.
Просить усунути перешкоди у здійсненні ним права користування та розпорядження житловим будинком шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
До початку судового засідання від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася по невідомій суду причині, відзиву не надала.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до Договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Першої синельниківської нотаріальної контори 14 лютого 1990 року, ОСОБА_1 є власником жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з довідкою голови квартального комітету №28 від 12.09.2019 ОСОБА_2 , 1970 року народження, дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає там з жовтня 2017 року.
Згідно з даними домової книги ОСОБА_2 значиться зареєстрованою в будинку АДРЕСА_1 з 08.02.1991 .
Також судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.06.1990 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ) до 06.12.2018 (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу).
У відповідності до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Оскільки договір найму житлового приміщення між сторонами не укладався, суд при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, застосовує норми цивільного законодавства.
Згідно зі ст.386 ЦК України власник який має підстави передбачати можливість порушення свого права іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст..7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим таку вимогу, як позбавлення права користування житловим приміщенням.
Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відповідач тривалий час не проживає за місцем реєстрації (більше одного року) без поважної причини.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 768,40 грн..
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги задовольнити .
Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 права користування та розпорядження житловим будинком шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: Ю. В. Гречко