Провадження № 2/344/1555/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження в залі Івано-Франківського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обгрунтування позову зазначив, що він з 14 серпня 2018 року по 05 вересня 2019 року працював в ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на посаді начальника охорони. Відповідно до наказу №123/ос від 05.09.2019 звільнений з посади за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП. Відповідачем не проведено розрахунок заборгованості по заробітній платі. На час звільнення заборгованість по виплаті заробітної плати становила 45351 грн. 45 коп. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 45351,45 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середній заробіток за час затримки розрахунку починаючи з 06.09.2019 року по день ухвалення судового рішення.

21.01.2020 року до суду надійшла заява представника відповідача, в якій відповідач зазначив, що не погоджується з розрахунком середньої заробітної плати, оскільки режим роботи підприємства становив 4-х денний робочий тиждень).

Позивач в судовому засіданні просив позовні вимоги задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач перебував у трудових відносинах з Державним підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» та працював на посаді начальника охорони, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.10-11).

Згідно наказу ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» № 83/ос від 13.08.2018 року ОСОБА_1 прийнято на роботу з 14 серпня 2018 року на посаду начальника охорони з посадовим окладом згідно штатного розпису ( а.с.9).

Наказом № 15 від 06 березня 2019 року в.о. директора ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» з 10 травня 2019 року встановлено для всіх працівників режим неповного робочого тижня з наступним графіком: з 08.00 до 17.00 -понеділок,вівторок,середа,четвер.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно наказу №123/ос від 05.09.2019 року ОСОБА_1 , начальника відомчої воєнізованої охорони, звільнено з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням.

Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 115 КЗпП визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному, право заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Але, відповідачем вказані норми права були порушені, позивачу заробітна плата вчасно виплачена не була, заборгованість складає 45351 грн. 45 коп., що підтверджується довідкою ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» від 15.10.2019 року № 522.

Згідно ст. 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Поважності причин невиплати позивачу при звільненні всіх сум, що належать йому, зокрема заборгованої заробітної плати, відповідачем суду не надано.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі у розмірі 45351 грн. 51 коп. з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів.

Статтею 117 КЗпП встановлено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні. Відповідно до вказаної статті, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Як встановлено судом, відповідач не провів повний розрахунок із позивачем в день звільнення, а тому він повинен понести відповідальність згідно вимог ст.117 КЗпП.

При розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу ( час затримки по день фактичного розрахунку) суд керується п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», згідно якого при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівником, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100 (з наступними змінами і доповненнями). Відповідно до п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата визначається, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення працівника. При цьому згідно з п.5 Порядку основою для визначення загальної суми середнього заробітку є середньоденна заробітна плата.

Відповідно до п.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУ від 08.02.1995 року № 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива,електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

З огляду на те, що відповідач не надав довідку про середньоденний заробіток позивача, суд бере до уваги суми доходу позивача згідно довідки про заробітну плату (а.с. 13) та визначає середньомісячну зарплату позивача у розмірі 8570 грн. 01 коп. ( 8409,21 грн. за липень 2019 р. + 8730,82 грн. за серпень 2019 р. = 17140,03 : 2), а середньоденна зарплата становить 489,72 грн. (17140,03 : 35 роб.дн., оскільки на підприємстві був встановлений 4-хденний робочий тиждень).

Відповідач прострочив виплату позивачу розрахунку в день звільнення строком на 75 робочіх днів.

З врахуванням наведеного вимога позивача про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.09.2019 року по день постановлення рішення є обґрунтованою та з відповідача на користь позивача слід стягнути 36729 грн. 00 коп. ( 489,72 х 75 роб.дн.)

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 43 Конституції України, ст.ст. 94, 115, 116, 117 Кодексу законів про працю України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 82, 259, 263, 265, 268, 273, 274-279 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, с. Микитинці, вул. Юності, 2В, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1 , нараховану, але невиплачену заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 45351 ( сорок пять тисяч триста сорок одна) гривня 45 копійок, з відрахуванням всіх встановлених законодавством податків і платежів.

Стягнути з Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, с. Микитинці, вул. Юності, 2В, код , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.09.2019 року по 22.01.2020 року у розмірі 36729 ( тридцять шість тисяч сімсот двадцять девять ) гривень 00 копійок.

Рішення в частині стягнення середнього заробітку за один місяць у сумі 8570 гривень 01 копійка звернути до негайного виконання.

Стягнути з Державного підприємства «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, с. Микитинці, вул. Юності, 2В, код , на користь держави судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , і/н НОМЕР_1

Відповідач: Державне підприємство «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», місцезнаходження: м. Івано-Франківськ, с. Микитинці, вул. Юності, 2В,

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 23 січня 2020 року