Провадження №2/521/2996/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

13 липня 2020 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенко М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів та поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів та поділ майна подружжя.

Суддя, дослідивши матеріали справи доходить висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки вона не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст.28ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст.28ЦПК України позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до ч. 3ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 2 ст.28ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту позивача. Як вбачається з відповіді адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 10.07.2020 р., відповідач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В порушення наведеного позивачем при зверненні до суду не надано доказів на підтвердження того, що вона, ОСОБА_1 та малолітня донька сторін ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , що позбавляє суд можливості визначити підсудність справи.

Також, всупереч вимог п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України до позовної заяви не додано оригіналу свідоцтва про шлюб, на який позивач посилається в позові.

Порядок видачі документів про реєстрацію актів цивільного стану врегульовано Законом України «Про органи реєстрації актів громадянського стану» та Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року.

У разі відсутності оригіналу свідоцтва про шлюб, оригіналу свідоцтва про народження дитини, повторне свідоцтво відповідно до ст. 22 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану», видається відділами реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції та Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, а також консульськими установами та дипломатичними представництвами України на підставі актового запису цивільного стану за заявами громадян, щодо яких складено запис.

Окрім того, відповідно до ч.3 п.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Ціна позову у відповідності до п.п. 1, 2 і 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 9) у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» визначено, що під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Так, позивач в позовній заяві не вказав ціну позову, яка відповідає фактичній (ринковій) вартості спірного майна на день звернення до суду, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання позову майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2020 року складає 2102 гривні.

Частиною 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З викладеного вбачається, що позивачу слід визначити ціну позову, обумовлену вартістю майна виходячи з цієї ціни позову сплатити відповідний судовий збір.

Крім того, суд наголошує, що згідно до ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч вищезазначеному, позивачем не додано до позовної заяви доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль дійсно зареєстрований за відповідачем, не зазначено індивідуальні його ознаки, відомі позивачу (державний номерний знак, номер кузову).

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання до суду довідку про місце проживання дитини, подання до суду оригіналу свідоцтва про шлюб, подання до суду належним чином оформленої позовної заяви (оригінал та копії за кількістю відповідачів), документу про сплату судового збору виходячи з визначеної позивачем ціни позову.

Керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів та поділ майна подружжя залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків 10 днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків у встановлений судом строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М.В.Мурзенко