Номер провадження: 22-ц/813/4014/20
Номер справи місцевого суду: 501/1832/16-ц
Головуючий у першій інстанції Смирнов В. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Віцько А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 02 серпня 2016 року про відкриття провадження по цивільній справі за позовом Чорноморської міської ради Одеської області, відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області до ОСОБА_2 , третя особа: громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року Чорноморська міська рада Одеської області, відділ державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, в особі свого представника, звернулись до Іллічівського міського суду Одеської області з позовною заявою, яку надалі уточнювали, до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, третя особа: Громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів».

Відповідно до позовних вимог позивачі просили суд зобов`язати ОСОБА_2 за власний рахунок знести самовільно збудований елінг, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ряд 6 АДРЕСА_2 , відшкодувати судові витрати на користь Чорноморської міської ради, понесені в ході розгляду справи.

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 02 серпня 2016 року відкрито провадження по даній справі.

12 жовтня 2017 року Іллічівським міським судом Одеської області по справі ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Іллічівського районного суду Одеської області від 17 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Іллічівського районного суду Одеської області від 12 жовтня 2017 року скасовано, справу призначено до розгляду за правилами загально позовного провадження.

У листопаді 2019 року, не погоджуючись з ухвалою суду від 02 серпня 2016 року про відкриття провадження, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Іллічівського районного суду Одеської області від 02 серпня 2016 року про відкриття провадження та прийняти постанову, якою направити справу на розгляд до Овідіопольського районного суду Одеської області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 мотивує наступним.

Предметом позову є зобов`язання відповідача вчинити певні дії знести елінг № 46, який розташований за адресою: Одеська область АДРЕСА_3 м. АДРЕСА_1 , вул. Набережна, 25, ряд 6. Тому, на думку апелянта, даний спір не підпадає під правила виключної підсудності (ст. 114 ЦПК України в редакції, яка була чинною 02 серпня 2016 року). У зв`язку з чим та оскільки на момент вирішення питання щодо відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , що відноситься до території Овідіопольського району Одеської області, апелянт вважає, що справа підлягає розгляду Овідіопольським районним судом Одеської області.

Своє право на оскарження даної ухвали апелянт мотивує тим, що спірний елінг збудований ним та ОСОБА_2 спільно.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Частина 1 ст. 2 ЦПК України встановлює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частина 1 ст. 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з порушенням правил підсудності.

Згідно ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

З правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 04 липня 2019 року по справі № 175/2307/14-ц (провадження № 61-10867св19) вбачається, що вказана норма права визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Верховний Суд наголошує на тому, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між заявником і сторонами спору не може братися до уваги.

Обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження ухвали суду, апелянт зазначає, що спірне майно збудоване спільно з відповідачем по справі, однак відповідних доказів, які б довели зазначену обставину, не надає. Матеріали справи також не містять жодних доказів, що спірне майно збудоване спільно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Крім того, вказуючи на порушення судом першої інстанції при відкритті провадження по справі правил територіальної підсудності, апелянт посилається на те, що провадження відкрито по справі не за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Тобто, апеляційна скарга не містить посилань про те, як саме суд першої інстанції при постановленні ухвали суду від 02 серпня 2016 року вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 .

Таким чином, апелянт в апеляційній скарзі не довів, яким чином рішення суду першої інстанції впливає на його права, свободи та інтереси, що є підставою для застосування п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України, що передбачає: суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У зв`язку з тим, що апелянт не довів виникнення безпосередньо для нього несприятливих наслідків у зв`язку з постановленням оскаржуваної ухвали, апеляційний суд приходить до висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 02 серпня 2016 року про відкриття провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 362, 367, 368, 381 ЦПК України, Одеський апеляційний суд-

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження у цивільній справі за позовом Чорноморської міської ради Одеської області, відділу державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області до ОСОБА_2 , третя особа: громадська організація «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 02 серпня 2016 року про відкриття провадження закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 15.01.2020 року

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

О.В. Князюк