Провадження №2/521/1468/20
30 червня 2020 року місто Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Леонова О.С.,
при секретарі Шабалдак О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, -
Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов
01 жовтня 2019 року Приватне акціонерне товариство страхова компанія "Теком" звернулось до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 17.03.2017 року в м. Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Nisan», д/н НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та який належить ТОВ «Бруклін-Київ-Порт», внаслідок чого автомобіль останнього одержав механічні пошкодження.
06.04.2017 року постановою Київського районного суду м. Одеса по факту даного ДТП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України у вигляді адміністративного штрафу на користь держави.
На момент ДТП автомобіль «Hyundai», д/н НОМЕР_2 , був застрахований у ПрАТ СК «Теком» згідно Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №138-16 Д/Т/АТ від 10.06.2016 року.
Керуючись вищевказаним Договором страхування, відповідно до страхового акту №2652 від 18.04.2017 року, висновку експерта № 5899, складеного 09.04.2017 року, рахунку від 31.03.2017 року ФОП ОСОБА_4 позивачем було сплачено за заявою Страхувальника на СТО ФОП ОСОБА_4 сума страхового відшкодування у розмірі 3 393, 00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.
У зв`язку з чим, ПрАТ СК «Теком» звернулося 02.06.2017 року до відповідача з претензією № 192/17 про відшкодування фактичних витрат по Договору страхування у розмірі 3 393,00 грн.
При усному спілкуванні представника позивача з відповідачем у жовтні 2018 року щодо задоволення відповідачем вимог отриманої останнім претензії, відповідачем було категорично повідомлено про відмову добровільно задовольняти вимоги, зазначені у претензії позивача, що і стало підставою для звернення ПрАТ СК «Теком» до суду з вказаною позовною заявою.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13.10.2019 року дану справу передано за підсудністю до Малиновського районного суду м. Одеси. Справу отримано судом 23.12.2019 року.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27.12.2019 року було відкрите провадження по даній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
У призначене судове засідання сторони по справі не з`явилися, повідомлялися про місце, дату та час проведення судового засідання відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.
Представником позивача була подана письмова заява, в якій він просив суд розглядати справу за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в ухваленні заочного рішення суду не заперечують.
Відповідач про дату, місце та час судового засідання повідомлявся згідно до вимог ст. 128 ЦПК України, відзиву на позов до суду не надав.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.06.2020 року підготовче провадження по справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
У зв`язку з тим, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та відповідачем не подано відзив у встановлений судом термін, в порядку ст. 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів, що відповідає вимогам ст. 223 ЦПК України.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 17.03.2017 року в м. Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода. ОСОБА_5 керуючи автомобілем «Nisan», д/н НОМЕР_1 , допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та який належить ТОВ «Бруклін-Київ-Порт», внаслідок чого автомобіль останнього одержав механічні пошкодження.
06.04.2017 року постановою Київського районного суду м. Одеса по факту даного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України у вигляді адміністративного штрафу на користь держави.
На момент ДТП автомобіль «Hyundai», д/н НОМЕР_2 , був застрахований у ПрАТ СК «Теком» згідно Договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №138-16 Д/Т/АТ від 10.06.2016 року.
Керуючись вищевказаним Договором страхування, відповідно до страхового акту №2652 від 18.04.2017 року, висновку експерта № 5899, складеного 09.04.2017 року, рахунку від 31.03.2017 року ФОП ОСОБА_4 позивачем було сплачено за заявою Страхувальника на СТО ФОП ОСОБА_4 сума страхового відшкодування у розмірі 3 393, 00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням.
Згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільноправова відповідальність відповідача застрахована не була, що підтверджується випискою з бази МТСБУ.
У зв`язку з чим, ПрАТ СК «Теком» звернулося 02.06.2017 року до відповідача з претензією № 192/17 про відшкодування фактичних витрат по Договору страхування у розмірі 3 393,00 грн.
Оскільки, ст. 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 Цивільного кодексу України передбачають, що до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Одночасно, ч.2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Стаття 1188 ЦК України зазначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1)шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3)за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Як передбачено ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Таким чином, відповідно до ст.ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до ПрАТ СК «Теком» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збиток, тобто до відповідача.
При цьому, як зазначено в п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при суброгації розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування.
Таким чином, ОСОБА_5 у відповідності до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України як винна особа у зазначеному вище ДТП, у порядку суброгації зобов`язаний відшкодувати суму фактичних витрат ПрАТ СК «Теком» за Договором страхування у розмірі 3 393,00 гривен.
Крім того, відповідно до статті 88 ЦПК України, ПрАТ СК «Теком» на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1 921,0 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» матеріальну шкоду у розмірі 3393 грн. 00 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 10.07.2020 року.
Суддя: Леонов О.С.