Номер провадження: 22-ц/813/4525/20
Головуючий у першій інстанції Салтан Л. В.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 520/19535/19

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/4525/20

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

учасники справи:

- заявник - ОСОБА_1 ,

- заінтересована особа Малиновська державна нотаріальна контора у місті Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи - Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту родинних відносин, за апеляційною скаргою адвоката Марцюхи Володимира Вікторовича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Салтан Л.В. о 13:48 годині 09 грудня 2019 року, про залишення заяви без розгляду,

встановив:

У серпні 2019 року адвокат Марцюха В.В., діючий від імені ОСОБА_1 , звернувся до суду з вищенаведеною заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 ..

В обґрунтування вищевказаних вимог заяви представник заявниці посилається на низку письмових доказів, якими, на думку останнього, підтверджується факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою 23 жовтня 2018 року ОСОБА_2 (а. с. 2 - 4).

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції підтримала доводи та вимоги вищенаведеної заяви.

Представник заінтересованої особи - Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання суду першої інстанції не з`явився (а. с. 136).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2019 року вищевказану заяву залишено без розгляду.

Ухвала Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2019 рокумотивована тим, що встановлення зазначеного факту необхідно ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність залишення зазначеної вище заяви без розгляду, оскільки з цієї заяви вбачається спір про право (а. с. 137 137 зворотна сторона).

В апеляційній скарзі адвокат Марцюха В.В., діючий від імені ОСОБА_1 , просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2019 року, про залишення заяви без розгляду, скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення вищенаведеної вимоги заяви.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що судом першої інстанції не зазначено яких саме осіб і яке їх право порушує сам факт звернення заявниці до суду з вищенаведеною заявою. Також суд першої інстанції не роз`яснив невідомим заінтересованим особам їх право щодо звернення до суду з позовом на загальних підставах.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Учасники справи сповіщені про дату, час і місце розгляду справи належним чином.

Від учасників справи заяв та клопотань до апеляційного суду не надійшло.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 16.03.2020 року, зі змінами внесеними згідно із розпорядженнями Голови Одеського апеляційного суду за №3 від 02.04.2020 року та за №4 від 08.04.2020 року «Про тимчасові заходи з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом COVID-19» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупиняється розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу та припинено їх пропуск до залів судових засідань на час вжитих заходів. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину.

Між тим, заяв, клопотань щодо відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надійшло.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів, погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності залишення заяви без розгляду з огляду на наступне.

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, зокрема про встановлення факту родинних відносин, але не спір про право цивільне.

Якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, суд, відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, залишає заяву без розгляду.

У ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктами 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строк та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частиною 1 ст. 44 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що позовна заява, апеляційна скарга не містять доводів щодо наявності/відсутності спадкоємців померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .. Апелянт фактично замовчує відомості щодо спадкоємців останньої.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на відсутність посилань в апеляційній скарзі на норми права, які на думку апелянта порушені судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Отже доводи апеляційної скарги не конкретизовано.

Необхідність скасування оскаржуваної ухвали апелянтом не доведено.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга є безпідставною, а тому її треба залишити без задоволення.

За правилами, передбаченими п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу про задоволення заяви про залишення заяви без розгляду без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги адвоката Марцюхи В.В., діючого від імені ОСОБА_1 ,відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Марцюхи Володимира Вікторовича, діючого від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 09 грудня 2019 року, про залишення заяви без розгляду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 09 липня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе