Справа № 444/2783/20
Провадження № 2/444/1070/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ПОВНЕ)

07 грудня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Олещук М. М.

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) Жовківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на частку спадкового майна та частку колишнього колгоспного типу двору, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом про визнання права власності на частку спадкового майна та частку члена колишнього колгоспного типу двору посилаючись на те, що вони проживають в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого була ОСОБА_1 , членами двору її чоловік ОСОБА_3 , дочка ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », яке змінено в зв`язку з одруженням), що стверджено виписками з погосподарської книги Туринківської сільської ради. Право власності на майно двору було зареєстровано до 1990 року на ім`я голови двору ОСОБА_5 , що стверджено довідкою Червоноградського МБТІ №5453 від 06.10.2020 року. ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і оскільки вона не була останнім членом двору, спадщина після її смерті не відкривалася.

Відповідно до діючого на той час законодавства право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже всі члени двору, головою якого станом на 30.06.1990 року була ОСОБА_1 , мали рівне право на частки в майні двору, по 1/3 частині кожний.

Згідно з технічним паспортом виготовленим Червоноградським МБТІ, загальна площа будинку становить 67,5 кв.м., житлова 42,5 кв.м., допоміжна 25,0 кв.м. Право власності на ім`я голови двору станом на 30.06.1990 року зареєстровано лише в погосподарських книгах Туринківської сільської ради.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Після його смерті дружина ОСОБА_1 спадщину прийняла вступивши у фактичне володіння та управління спадковим майном. А тому звернулася до Жовківської держнотконтори про спадкування і їй 23.08.2007 року видано свідоцтво про право на спадщину майнового паю, що стверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом (спадкова справа № 636 за 2007 рік). Щодо спадкування частки в майні двору померлого нотконторою відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу на його частку. Про те, що померлий ОСОБА_3 є чоловіком ОСОБА_1 стверджено свідоцтвом про їх одруження.

Крім того, позивачам, як членам бувшого колгоспного типу двору також належить право на рівні частки в майні двору, по 1/3 частині кожній. З приводу реєстрації належних їм часток позивачі зверталися до Туринківської сільської ради, де їм було роз`яснено, що з 01.01.2013 року сільські ради, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» не проводять реєстрації права власності на нерухоме майно, в зв`язку з вступом в дію Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому реєстрація права власності на належні їм частки можлива лише за рішенням суду. Просять позов задовольнити.

Ухвалою судді від 26.10.2020 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду в загальному позовному провадженні.

23.11.2020 року судом для повноти дослідження обставин справи за клопотанням позивача з Жовківської державної нотаріальніої контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) витребувано копію спадкової справи заведеної після смерті, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

07.12.2020 року на ухвалу суду від 23.11.2020 року Жовківською державною нотаріальною конторою Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надіслано належним чином завірену (прошиті та пронумеровані, скріплені гербовою печаткою всі аркуші) копію спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачі в підготовче судове засідання не прибули, однак позивачами подано на адресу суду заяви, в яких вони просять справу розглядати у їх відсутності (арк. спр. 33, 43). В заявах позивачі зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача Туринківської сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду сільська рада направила листа в якому зазначила, що заперечень щодо позову немає, просила розгляд справи проводити за відсутності їх представника (арк. спр. 40).

Представник третьої особи: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) Жовківська державна нотаріальна контора в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду на ухвалу суду надійшла належним чином завірена спадкова справа заведена після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того зазначено, що нотаріальна контора просить дану справу розглядати у відсутності її представника (арк. спр. 41-42).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечив проти задоволення позову, фактично визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи. Інтереси осіб. Суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У звязку з тим, що відповідач визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами судового провадження.

Оскільки сторони в підготовче судове засідання не прибули, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності сторін у справі та на підставі наявних у справі доказів, а тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши належно засвідчену копію спадкової справи №636/2007 (заведену після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ), матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, щопозивачі проживають в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою двору на зазначену дату була позивач ОСОБА_1 , членом двору її чоловік ОСОБА_3 , та дочка ОСОБА_6 , що підтверджено витягом із погосподарської книги Туринківської сільської ради.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05. 1998 року « Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні.

Отже всі члени двору, головою якого була ОСОБА_1 , мали рівне право на частки в майні двору, по 1/3 частині кожний.

Згідно з технічним паспортом виготовленим Червоноградським МБТІ, загальна площа будинку становить 67,5 кв.м, житлова 42,5 кв.м, допоміжна 25,0 кв.м. Право власності на ім`я голови двору чи членів двору, станом на 30.06.1990 року зареєстровано лише в погосподарських книгах Туринківської сільської ради (арк. спр. 15-16).

Відповідно до довідки КП ЛОР Червоноградське МБТІ від 06.10.2020 року станом на 31.12.2012 року житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Туринківської сільської ради 10.11.1987 року згідно з рішенням Нестеровського райвиконкому №271 від 15.10.1987 року та записано 10.11.1987 року в реєстрову книгу за р.№133 (арк. спр. 14).

З свідоцтва про смерть виданого Туринківською сільською радою встановлено, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже, після смерті ОСОБА_5 , спадщина на належну їй частку не відкривалася. Оскільки головою двору відповідно до виписки із погосподарської книги, зазначена ОСОБА_1 , членами двору її чоловік ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а тому вони мали право на рівні частки в майні двору, по 1/3 частині.

З свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого Туринківською сільською радою встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті, відповідно до положень ст. 549 ЦК України, належну йому частку в майні двору прийняла дружина ОСОБА_1 , вступивши фактично у володіння та управління належною померлому часткою в майні двору, але нотаріально не оформила.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.08.2007 року, виданого Жовківською державною нотаріальною конторою встановлено, що після смерті ОСОБА_3 про спадкування звернулася його дружина ОСОБА_1 , яка успадкувала належну йому земельну частку (пай), який знаходиться у власності сільськогосподарського підприємства ТзОВ «Пролісок», Жовківського району Львівської області і належав померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства, виданого Туринківською сільською радою Жовківського району Львівської області 24.05.2007 року за ЛВ №VI341392, про що ОСОБА_1 23.08.2007 року видано свідоцтво про право на спадщину (арк.спр.10).

Як встановлено з виписки із погосподарської книги позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 станом на 30.06.1990 року значилися членами колишнього колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 , а отже мають право на рівну частку в майні двору що становить по 1/3 кожна, яку відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» можливо зареєструвати за рішенням суду.

Із копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з померлим ОСОБА_3 (арк.спр.7)

Із листа Жовківської державної нотаріальної контори від 14.07.2020 року встановлено, що державний нотаріус Жовківської державної нотаріальної контори постановив відмовити ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки спадкоємцем недотримано Закону України «Про нотаріат» та пп. 4.15, 4.19 п.4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за №296/5, а саме для видачі свідоцтва про право на спадщину, необхідно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 , на члена двору, а саме ОСОБА_3 (арк.спр. 19).

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно зі ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ураховуючи наведене, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи приходить до висновку, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 67,5 кв.м, житлова 42,5 кв.м, допоміжна 25,0 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, з яких 1/3 частки в порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/3 ОСОБА_1 як члена колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 67,5 кв.м, житлова 42,5 кв.м, допоміжна 25,0 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, як члена колишнього колгоспного типу двору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.12.2020 року.

Суддя: Олещук М. М.