Провадження № 2/752/1904/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.07.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

у травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» матеріальну шкоду у розмірі 57 800 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., а також судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив про те, що є власником транспортного засобу «Mercedes-Benz ML550» державний номер НОМЕР_1 . 31.01.2019 року приблизно о 06.00 год. з даху будинку АДРЕСА_1 впали брили льоду та снігу, внаслідок чого належний позивачу вищевказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Позивач поніс витрати на ремонт транспортного засобу, в тому числі вартість придбаних деталей та проведених робіт по відновленню автомобіля, у розмірі 57 800 грн. Позивач вказує, що у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по утриманню та обслуговуванню будинку АДРЕСА_1 , що виявилось у не проведенні обов`язкових зимових прибиральних робіт з очищення даху будинку АДРЕСА_1 від снігу та льоду, внаслідок відлиги 31.01.2019 року сталося падіння брил льоду та снігу з даху вищевказаного будинку, у зв`язку із чим пошкоджено належне позивачу майно.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 27 травня 2019 року, у справі було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. (а.с. 42)

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.09.2019 року, у справі було закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. (а.с. 141)

У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позов (а.с. 47), в якому зазначив, що з 01.05.2015 року відповідач приступив до виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій будинків, які ввійшли до житлового фонду, переданого до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. Відповідач зазначає, що майно, в тому числі будинок АДРЕСА_1 , належить співвласникам будинку, приміщень комунальної власності у будинку немає. Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» виключено поняття балансоутримувач, та визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками, тобто, власниками жилих і нежилих приміщень. Відповідач зазначає, що внаслідок законодавчих змін, відповідача позбавлено повноважень, прав та обов`язків як балансоутримувача, так і виконавця послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за вказаною адресою. Мешканцями будинку АДРЕСА_1 не створено об`єднання співвласників, не прийнято рішення про форму управління будинком. Відповідач зазначає, що надає послуги по утриманню будинку АДРЕСА_1 та прибиранню прибудинкової території по існуючим договорам, виключено в межах узгодженої структури, вартості послуг та коштів, які надійшли від мешканців будинку. Жодних інших обов`язків щодо майна будинку, ні співвласники, ні будь-хто інший відповідачу не доручали. Відповідч просить відмовити у задоволенні позовних вимог, спираючись на те, що з 01.072015 року не є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 ., співвласники будинку не доручали відповідачу послуги з проведення робіт по очищенню даху від снігу та льоду та улаштування на даху системи снігозатримування, а законом таке зобов`язання не встановлено, відтак відсутня вина відповідача у заподіянні шкоди належному відповідачу майну.

У липні 2019 року позивач надав до суду відповідь на відзив КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва". (а.с. 95) Просить задовольнити позов, оскільки станом на 31.01.2019 р. послуги з утримання та обслуговування будинку АДРЕСА_1 надавало КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" силами структурного підрозділу підприємства - ЖЕД 102.

15 серпня 2019 року надійшли заперечення КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва" на відповідь на відзив. (а.с. 110)

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити позов з вищевказаних підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та заперечувала проти їх задоволення.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу «Mercedes-Benz ML550» державний номер НОМЕР_1 , що стверджується даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . (а.с. 14)

31.01.2019 року приблизно о 06.00 год. з даху будинку АДРЕСА_1 впали брили льоду та снігу, внаслідок чого транспортний засіб «Mercedes-Benz ML550» державний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження.

Момент падіння брил льоду та снігу з даху будинку АДРЕСА_1 на задню частину транспортного засобу марки «Mercedes-Benz ML550» державний номер НОМЕР_1 , зафіксовано на відеозаписі з відеокамери спостереження, розташованої на будинку АДРЕСА_1 , наданого в розпорядження суду позивачем та оглянутого судом.

Вказана обставина представником відповідача не заперечується та не спростовується.

Опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 також підтвердив обставини пригоди.

Перелік механічних пошкоджень, які отримав належний позивачу транспортний засіб, зафіксовано актом огляду від 31.01.2019 року за підписом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , відповідно до якого у транспортного засобу: розбито скло кришки багажника, численні вм`ятини та подряпини кришки багажнику, вм`ятини, подряпини та розриви заднього бамперу, який знаходиться у зміщеному стані (випав з кріплення), розбита задня ліва фара, розбитий (тріснутий) задній правий світловідбивач (катафот), який випав з кріплення бамперу та знаходиться на асфальті біля автомобіля. На задньому бампері є залишки снігу та льоду, біля задньої частини автомобіля на асфальті знаходяться численні барили льоду та снігу, залишки бурульок. До акту огляду позивачем додано фото таблицю з відображенням пошкодженого транспортного засобу. (а.с. 15)

Згідно акту виконаних робіт № 15 від 14.03.2019 року, складеного ФОП ОСОБА_5 , в ході ремонту транспортного засобу «Mercedes-Benz ML550» державний номер НОМЕР_1 , виконано наступні роботи: заміна кришки багажника, заміна бампера, фарбування бампера, фарбування кришки багажника; використано наступні матеріали: кришка багажника, скло кришки багажника, підсвічування номера, бампер задній у зборі.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 03 від 14 березня 2019 року ФОП ОСОБА_5 прийнято від ОСОБА_1 в якості оплати за ремонт транспортного засобу марки «Mercedes-Benz ML550» державний номер НОМЕР_1 , згідно акту виконаних робіт від 14 березня 2019 року, грошові кошти у розмірі 57 800 гривень. (а.с. 23)

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 , останній зареєстрований як фізична особа-підприємець 12.10.2007 року, а відповідно до свідоцтва платника єдиного податку, видами господарської діяльності ОСОБА_5 є, зокрема, технічне обслуговування та ремонт транспортних засобів, роздрібна торгівля приладдям та деталями для автотранспортних засобів.

Слід зазначити, що перелік пошкоджень транспортного засобу «Mercedes-Benz ML550» державний номер НОМЕР_1 , зафіксований актом огляду від 31.01.2019 року за підписом ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , повністю узгоджується з проведеними ФОП ОСОБА_5 ремонтними роботами по відновленню транспортного засобу марки «Mercedes-Benz ML550» державний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Правовідносини між сторонами є деліктними, оскільки, виникли у зв`язку із спричиненням шкоди, а тому регулюються Главою 82 ЦК України.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

Пленум Верховного Суду України у абз. 1 п. 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6 (з наступними змінами) наголосив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Таким чином, із змісту наведених норм права випливає, що для застосування вимог ст. 1166 ЦК України суд повинен встановити наявність певних обставин, а саме - якими саме неправомірними діями відповідача було заподіяно шкоду позивачу і чи є між цими діями та шкодою безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Наявність (відсутність) зазначених обставин суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Конкретні доказові презумпції передбачені нормами матеріального права.

Так, особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги - факт завдання шкоди (збитків) відповідачем та обґрунтувати її розмір. Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року N 6-183цс14.

Звертаючись до суду з позовом, позивач вказує, що у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань по утриманню та обслуговуванню будинку АДРЕСА_1 , що виявилось у не проведенні обов`язкових зимових прибиральних робіт з очищення даху будинку АДРЕСА_1 від снігу та льоду, внаслідок відлиги 31.01.2019 року сталося падіння брил льоду та снігу з даху вищевказаного будинку, у зв`язку із чим пошкоджено належне позивачу майно.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, відповідач наполягає на тому, що з 01.07.2015 року не є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 ., співвласники будинку не доручали відповідачу послуги з проведення робіт по очищенню даху від снігу та льоду та улаштування на даху системи снігозатримування, а законом таке зобов`язання не встановлено, відтак відсутня вина відповідача у заподіянні шкоди належному відповідачу майну.

Судом встановлено, що рішенням Київської міської ради від 09.09.2010 року № 7/4819 «Про питання організації управління районами в місті Києві», на баланс Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» у 2010 році передано нерухоме майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесене до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, в тому числі і будинок АДРЕСА_1 .

На виконання рішень Київської міської ради від 16.09.2010 року № 12/4824 та від 09.10.2014 року № 270/270, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» з 1 травня 2015 року, як балансоутримувач, приступило до обслуговування переданого на баланс житлового фонду та виконання послуг з утримання будинків і прибудинкових територій будинків.

01.07.2015 року набрав чинності Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», яким виключено статтю 11 «Утримання житлового комплексу на балансі» із Закони України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», тим самим виключено поняття «балансоутримувач», та визначено, що управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками, якими є власники усіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

Судом встановлено, що об`єднання співвласників у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 не створювалось, будь-яких рішень щодо форми управління будинком не приймалось.

В силу вимог частин четвертої та п`ятої статті 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», з огляду на положення пункту 3-1 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, договори про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, укладені підприємством із споживачами до введення в дію норм Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», що регулюють надання послуг з управління багатоквартирним будинком, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами до дати набрання чинності договорами про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладені за правилами, визначеними Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відтак, суд надходить до висновку про те, що після 01.07.2015 року послуги з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, продовжило надавати відповідач Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва».

Відповідно до п. 3.1.4 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 року № 1051/1051, дія яких поширюється на всі підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та підпорядкування, що знаходяться в межах міста Києва, а також на громадян, утримання та благоустрій територій підприємств, установ, організацій та присадибних ділянок громадян, прибудинкових територій багатоквартирних та малоповерхових житлових будинків, належних до них будівель і споруд, провадиться власником або балансоутримувачем цього будинку, або підприємством, установою, організацією з якими балансоутримувачами укладені відповідні договори на утримання та благоустрій прибудинкових територій. Відповідно до п. 7.5.3 вказаних Правил, очищення дахів та козирків від снігу та бурульок проводиться негайно з дотриманням застережних заходів щодо безпеки руху пішоходів, не допускаючи пошкодження покрівель будинків і споруд, зелених насаджень, електромереж, рекламних конструкцій тощо.

При цьому, посилання відповідача на те, що прибирання снігу та криги з покрівлі будинку не входить до складових тарифу на утримання будинку та прибудинкової території та здійснення відповідних обов`язків відповідачем, суд вважає безпідставними, оскільки Порядком формування тарифів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869, з урахуванням змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2015 року № 515 (в редакції від 13 вересня 2018 року, що діяла станом на момент спірних правовідносин) було визначено складові тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, які включали обов`язки з прибирання технічних поверхів, підвалу та покрівлі будинку.

Таким чином, суд надходить до висновку про те, що внаслідок бездіяльності відповідача, як виконавця послуг з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, зокрема, неналежного утримання, відбулось падіння брил льоду та снігу з даху будинку АДРЕСА_1 , внаслідок чого завдано матеріальної шкоди позивачу як власнику транспортного засобу марки «Mercedes-Benz ML550» державний номер НОМЕР_1 .

Слід вказати на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи розмір завданої позивачу шкоди не спростований, як і не спростовано обґрунтування позивача щодо наявності вини відповідача та причинно-наслідкового зв`язку між бездіяльністю відповідача та завданою шкодою.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в ході розгляд справи знайшов підтвердження факт завдання позивачу матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження належного йому майна, а відтак позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 57 800 грн. є обґрунтованими, законними, підтвердженими належним та допустимими доказами та такими, що підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із нищенням чи пошкодженням її майна.

Як роз`яснено у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

В обґрунтування позовних вимог про відшкодування моральної шкоди позивач вказував на те, що йому завдано моральної шкоди, що проявилася у порушенні нормального ритму життя, у негативних емоціях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним. Відчуття постійного дискомфорту, всі ті незручності, які змушені були терпіти позивач та члени його сім`ї, суттєво похитнули його нервову систему.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги характер завданої шкоди, глибину та тривалість фізичних та душевних страждань позивача, наявність та тривалість вимушених змін у його життєвих стосунках, та те, що відповідач добровільно не відшкодував завдані збитки, пов`язані із пошкодженням належного позивачу майна, суд вважає, що позивачу були заподіяні моральні страждання, однак, виходячи із вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає достатнім і необхідним стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 5 000,00 грн., в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

В порядку ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а тому судовий збір сплачений позивачем за позовну вимогу майнового характеру, яка задоволена судом, в сумі 1536,80 грн. слід стягнути із відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 12, 13, 14, 76-81, 141, 258-260, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 11, 22, 23, 1166, 1167, 1190, 1192 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 57 800 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 5 000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 1536,80 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцять днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текстрішення виготовлено 10 липня 2020 року.

Суддя: