Справа № 591/264/20
Провадження № 6/591/418/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Товстухи Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

Заявники звернулися до суду з заявою про визнання виконавчого листа №591/264/20 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. 4 грудня 2020 року ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_1 наперед узгоджену грошову суму у розмірі 245 000,00 грн. в якості аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 за період з 15 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття. Тому вважають, що зобов`язання боржником виконане в повному обсязі та просять визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, подали письмові заяви про слухання справи у їх відсутність.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою від 4 грудня 2020 року призначено заяву до розгляду на 16 грудня 2020 року.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми №591/264/20 від 5 березня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття на користь матері ОСОБА_1 (а.с. 81-83).

14 серпня 2020 року на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист (а.с.109).

Як вбачається з нотаріально посвідченої заяви, ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 245 000,00 грн. в рахунок добровільного та повного виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми у справі №591/264/20 від 05.03.2020 року про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 не має будь-яких претензій до батька неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ОСОБА_2 щодо належної сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 за вищевказаним рішенням суду до повного її повноліття (а.с.110).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до змісту вказаної вище норми ЦПК України, виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або 3) з інших причин. При цьому словосполучення «або з інших причин» стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Таким чином, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (відсутність у боржника обов`язку), зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом ст.432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №2-4671/11.

Судом встановлено, що боржником повністю сплачений борг за виконавчим листом №591/264/20 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття на користь матері ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку обов`язок боржника відсутній повністю, тому заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 432 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий лист, виданий 14 серпня 2020 року Зарічним районним судом м. Суми на виконання рішення №591/264/20 від 5 березня 2020 року, яким стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 15 січня 2020 року до досягнення дитиною повноліття на користь матері ОСОБА_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Повний текст ухвали виготовлено 17 грудня 2020 року.

Суддя Г.В.Шелєхова