Справа № 474/1267/19
Провадження № 2/474/56/20
Рішення

Іменем України

(заочне)

09.06.20р. смт.Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

Головуючого судді Фасій В.В.

за участю секретаря с/з Багрін Н. А.

без участі:

представника позивача АТ КБ «ПРиватбанК»

відповідача Кобець В. Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Врадіївка цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 384629,89 грн., посилаючись, що між банком та відповідачем у серпні 2008 р. було укладено кредитно - заставний договір, згідно якого банк зобовбуло укладено кредитно - заставний договір, згідно якого банк зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 64931,93 грн. на термін до 07.08.2013р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та спалтити відсотки за користування кредитними коштами в строки і порядок встановлені договором. Станом на 14.11.2019р., в зв`язку з неналежним виконанням позичальком взятих на себе зобов`язань у останнього викникла заборгованість по кредиту у вищевказаній сумі, з яких: 54374,94 грн. заборгованість по кредиту (тіло), 22194,20 грн. - заборгованість по відсоткам, 4444,86 грн. заборгованість по комісії, 2852062,09 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та штрафи: 250 грн. (фіксована частина), 18303 грн. 80 коп. (процентна складова).

Представник АТ КБ «ПриватБанк» Балашов О. В. в судове засідання не з`явився, звернувшись з заявою викладеною у позовній заяві про розгляд справи у відсутність представника банку, в якій дає згоду на заочний розгляд справи.

Відповідач ОСОБА_1 будучи двічі належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ( рекомендовані поштові відправлення 232, 519), повернуті на адресу суду з відміткою про невручення через відсутність адресата по місцю проживання, на розгляд справи не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, суд, з врахуванням неявки відповідача належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, не повідомлення ним про причини неявки, відсутності заяв про розгляд справи у його відсутність чи відкладення, згоди позивача на заочний розгляд справи, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд з врахуванням неявки в судове засідання всіх учасників які беруть участь у справі, прийняв рішення про проведення заочного розгляду справи, без технічної фіксації судового процесу.

Судом встановлено, що 08.08.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитно-заставний договір № nkrwan10724808 (далі по тексту - кредитний договір), відповідно до умов якого, ПАТ КБ «Приватбанк» зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 64931,93 грн. під 20,4% річних на термін до 07.08.2013 року, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. У договорі сторони визначили предмет застави, яким являється автомобіль, власником якого є позичальник та опис якого наведений у п.17.9 договору (розд. 17 кредитного договору);

У розділі 4 кредитного договору сторони визначили обов`язок позичальника за користування наданим кредитом, у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту, сплачувати проценти за ставкою визначеною у п. 17.1.6 договору /20,4%/, та порядок здійснення їх розрахунку /на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними коштами, виходячи із 360 днів у році (розд. 4 кредитного договору);

У розділі 14 сторони погодили відповідальність сторін у виді пені у розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, за порушення позичальником зобов`язань передбачених п.п.6.2.2 та 6.2.3 договору, щодо сплати винагороди та процентів, а також порушення ним зобов`язань щодо повернення основної суми кредиту. Та штрафів за порушення позичальником будь -якого грошового зобов`язання за договором понад 30 календарних днів, у розмірі 250 грн. +5% від суми невиконаного зобов`язання (розд. 14 кредитного договору);

Згідно пункту 14.11. Договору сторони встановили строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю п`ять років (розд. 14 кредитного договору);

Станом на 14.11.2019 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість за договором від 08.08.208р. в розмірі 384629,89 грн., яка складається з:

- 54374,94 грн. - заборгованість за кредитом;

- 22194,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4444,86 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;

- 285062,09 грн. - пеня;

- 250 грн. - штраф (фіксована частина);

- 18303,80 грн. - штраф (процентна складова).

(розрахунок заборгованості);

Суд вважає, що між сторонами виник спір та склалися правовідносини з приводу стягнення кредитної заборгованості.

При прийнятті рішення суд керується:

Частиною 1 ст. 626 ЦК України відповідно до якої договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За правилами ч. 1 ст. 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, нарахована сума пені становить 285062,09 гривень, що перевищує розмір збитків, що виникли внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем (суми боргу та відсотків), що суперечить положенням ч. 3 ст. 509 ЦК України в частині розумності та справедливості зобов`язання.

За такого, оскільки розмір неустойки (пені) більше ніж у 5 /п`ять/ разів перевищує розмір основної заборгованості, те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що порушення боржником умов договору призвело до негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язань, вважає, що в даному випадку розмір пені явно не співмірний розміру заподіяних збитків та з врахуванням описаних вище мотивів та принципів, вважає за необхідне зменшити суму пені з 285062,09 грн. до 80000 грн.

При цьому суд вважає безпідставними вимоги позивача про стягнення суми штрафів.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які пролягають у позбавленні його певних прав або у заміні не виконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення божником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність вимоги про стягнення штрафів, а саме 250 грн. - штраф (фіксована частина) та 18303,80 грн - штраф (процентна складова).

Враховуючи викладене, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог, та стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованості за кредитним договором від 08.08.2008 року у розмірі 161014 грн., з яких: 54374,94 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22194,20 грн. - заборгованість за процентами; 4444,86 - заборгованість за комісією; 80000 грн. - заборгованість за пенею.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути, з врахуванням задоволення позову на 41,86%, суму судового збору - 2415,09 грн.

Керуючись ст.ст.2,10-13,258,259,265,268,280-283,ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 08 серпня 2008 року, станом на 14.11.2019 року, у розмірі 161014 (сто шістдесят одна тисяча чотирнадцять) грн., з яких: : 54374,94 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 22194,20 грн. - заборгованість за процентами; 4444,86 - заборгованість за комісією; 80000 грн. - заборгованість за пенею.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2415 (дві тисячі чотириста п`ятнадцять) грн.. 09 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення (30 днів) починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Фасій