Номер провадження 2/754/2433/20
РІШЕННЯ
Іменем України

26 листопада 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Зотько Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Ковальової В.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_3 , ТзОВ «СК «Ю.Ес.Ай.» про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.02.2018 р. о 15.46 годині керуючи автомобілем Мерседес-Бенц Віто д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві на вул. Старонаводницька виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», в результаті чого здійснив зіткненні з автомобілем КІА Спортейдж д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вул. Старонаводницькій зі сторони вул. Добровольчих батальйонів на зелений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 10.2, 16.11 в ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2019 р. ОСОБА_3 , було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, відповідно до вказаної постанови суду від 14.03.2019 р. судом було встановлено, що матеріали висновку експерта № 528 від 28.03.2018 року, надані захисником, не спростовують порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.2, 16.11 ПДР України, про що складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Відсутність в діях ОСОБА_3 порушення вимог п. 12.4 ПДР України, не може бути підставою для закриття провадження у справі, оскільки протокол складено за порушення ОСОБА_3 вимог п. 10.2, 16.11 ПДР України та розгляд провадження відбувається в рамках складеного протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, встановлено, що вина ОСОБА_3 у скоєному правопорушенні підтверджується даними схеми ДТП, даними письмових пояснень ОСОБА_1 , які долучені до матеріалів справи. В діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно висновку № 35/19 від 18.09.2019 за результатами проведення авто товарознавчої експертизи, складеного судовим експертом Черкашиним Ю.І. розмір матеріального збитку нанесеного позивачу, внаслідок ДТП становить 233 373, 29 грн., транспортні витрати в сумі 560 грн. та 1000 грн. витрати по розробці пошкоджень, що в сумі становить 234 933, 29 грн. Відповідно до страхового випадку сума страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну становила 100 000 грн. Надалі, ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» частково було відшкодовано шкоду завдану майну позивача в сумі 72 639,66 грн. Таким чином, розмір матеріальної шкоди заподіяної позивачу, який підлягає відшкодуванню ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» на думку позивача складає 27 360, 34 грн.

Враховуючи, що розмір матеріальної шкоди завданий позивачу перевищує ліміт встановленого страховим полісом, відповідно до ст. 1194 ЦК України різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 в сумі 134 933, 29 грн. Також, позивачем були понесені витрати на проведення авто товарознавчої експертизи, розмір яких складає 3 500 грн., а відтак розмір матеріальної шкоди завданої позивачу, який підлягає до відшкодування ОСОБА_3 складає 138 433, 29 грн.

Також, внаслідок ДТП та пошкодження майна (автомобіля) Позивачу була заподіяна моральна шкода, оскільки після ДТП його автомобіль перебував у пошкодженому стані, в результаті чого позивач не міг його використовувати для роботи та повсякденного життя. В результаті пошкодження автомобіля, позивач зазнав моральних страждань, оскільки після ДТП пережив значний моральний стрес, що призвело до погіршення його емоційного та психологічного стану. Були порушені нормальні життєві зв`язки позивача, оскільки пошкодження автомобіля позбавило його можливості використовувати автомобіль для роботи, що спричинило погіршення матеріального становища, а також у повсякденному житті, що призводило до незапланованих труднощів та позивачу доводилось докладати додаткових зусиль для налагодження свого повсякденного життя без власного автомобіля. Крім того, позивач не мав можливості відновити пошкоджений автомобіль, оскільки у Позивача відсутні кошти для його ремонту. Виходячи з ступеню моральних та психологічних страждань, душевних переживань та зусиль, які докладаються для відшкодування завданої шкоди, позивач оцінює розмір заподіяної йому моральної шкоди у сумі 50 000 гривень.

Ухвалою суду від 09.10.2019 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

Ухвалою судді від 20.11.2019 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою судді від 27.02.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 вимоги позовної заяви підтримав, надаючи пояснення посилався на обставини, що викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 Адвокат Чигринов А.В., вимоги позовної заяви не визнав, надаючи пояснення посилався на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Згідно відзиву сторона відповідача посилається на те, що відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2019 року не зазначено, що дорожньо-транспортна пригода та всі її наслідки знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку виключно із одноособовими діями ОСОБА_3 . На підтвердження розміру збитку позивач надає сумнівний документ, який називається висновком за результатами проведення авто-товарознавчої експертизи, однак вказаний документ не є належним з огляду на те, що експертиза здійснена поза межами розгляду судом даної справи, загалом відповідач має сумніви, щодо кваліфікації експертів та правильності проведеної калькуляції відносно складеного висновку. Також, відповідачів не запрошували на огляд пошкодженого автомобіля, як це передбачено законодавством. Що стосується відшкодування моральної шкоди, позивачем в якості аргументів завдання шкоди без надання доказів, зазначається, що ніби то йому були завдані незручності, внаслідок чого позивач не мав змугу використовувати свій автомобіль, однак жодного доказу на підтвердження вказаної обставини позивачем не надано. Отже, сторона відповідача посилається на необґрунтованість розміру збитку, який позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 .

В судове засідання представник ТДВ«Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. В судове засідання направив відзив на позовну заяву, згідно якого сторона відповідача просить в частині задоволення позовних вимог до Товариства відмовити, з огляду на те, що дійсно 13.02.2018 року сталась ДТП за участю транспортного засобу Мерседес-Бенц Віто, д.н.з. НОМЕР_1 з транспортним засобом КІА Спортейдж, д.н.з. НОМЕР_2 .. Відповідач ОСОБА_3 звернувся до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» з повідомленням про ДТП 15.02.2018 року. 16.02.2018 звернувся позивач до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» з повідомленням про ДТП. Відповідно до звіту № 41-D/39/0 від 20.02.2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ з урахуванням фізичного зносу запчастин склала 86 495, 59 грн. з ПДВ. При цьому, страховик виплачує потерпілій особі не вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, а страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування розрахований наступним чином 71 819, 58 грн. (матеріальний збиток) 14 415, 93 грн. (сума ПДВ, оскільки страхове відшкодування виплачувалось на рахунок потерпілого) +560, 00 грн. (за послуги евакуатора) = 72 639, 66 грн. 14.05.2019 страховик здійснив виплату страхового відшкодування, а відтак товариство повністю виконало свої обов`язки, щодо виплати страхового відшкодування позивачу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.02.2018 р. о 15.46 годині ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Мерседес-Бенц Віто» д.н. НОМЕР_1 в м. Києві на вул. Старонаводницька виїжджаючи на дорогу з прилеглої території, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу», здійснив зіткненні з автомобілем «КІА», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вул. Старонаводницькій зі сторони вул. Добровольчих батальйонів на зелений сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 10.2, 16.11 в ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, однак у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі відносно ОСОБА_3 було закрите.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Печерського районного суду міста Києва від 14 березня 2019 року, та відповідно до якої ОСОБА_3 , визнано винним у вчиненні ДТП.

Відповідно до висновку № 35/19 від 18.09.2019 за результатами проведення авто товарознавчої експертизи, складеного судовим експертом Черкашиним Ю.І. на підставі заяви позивача ОСОБА_1 та договору № 1209-19/25 від 12.09.2019, розмір матеріального збитку нанесеного позивачу, внаслідок пошкодження автомобіля «КІА Спортейдж», д.н.з. НОМЕР_2 становить 233 373, 29 грн., транспортні витрати в сумі 560 грн. та 1000 грн. по розробці пошкоджень.

При визначенні розміру матеріального збитку завданого позивачу судовий експерт Черкашин Ю.І. виходив з ремонтної калькуляції № 47109 від 05.04.2019 складеної на основі протоколів огляду ТЗ від 23.03.2018 та 20.02.2018, що складені представником відповідача ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай.».

Відповідно до ч. 1,2 ст. 105 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обгрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Беручи до уваги ту обставину, що висновок № 35/19 від 18.09.2019, експерта Ю.І. Черкашина, який є фахівцем з певної галузі спеціальних знань, відповідно, підписаний ним особисто та був попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, суд бере до уваги даний доказ, як такий, що узгоджується з положеннями ст.ст. 77,78,79 ЦПК України.

Посилання відповідача ОСОБА_3 на те, що вказаний висновок експерта виконаний з порушенням вимог чинного законодавства, суд вважає необгрунтованим.

Згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ №2732323 на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_3 була застрахована у ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай.».

У зв`язку з настанням страхового випадку Позивач, як потерпілий, 16.02.2018 р. звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» з повідомленням про ДТП за №18.59.2732323- 112.Надалі, а саме 31.01.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» із заявою про страхове відшкодування, в якій просив виплатити йому страхове відшкодування згідно страхового полісу.

20.02.2018 р. та 23.03.2018 р. спеціалістами ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» було проведено огляд автомобіля позивача з метою виявлення заподіяних пошкоджень та визначення розміру заподіяної шкоди. За результатами огляду було складено протоколи огляду від 20.02.2018 р. та 23.03.2018 р., в яких зафіксовано виявленні пошкодження.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування складеного ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» сума страхової виплати становить 87055,59 гривень (з урахуванням транспортних витрат в сумі 560 гривень).

14.05.2019 страховиком на рахунок позивача було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 72 639, 66 грн. (без врахування ПДВ)

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Договором страхування можуть бути встановлені також інші обов`язки страховика.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком (стаття 990 ЦК України).

За правилами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з пунктом 34.2 статті 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування має бути компенсована Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки (пункт 36.6 статті 36 вказаного Закону).

Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про ДТП, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Так, судом встановлено, що правовідносини, які виникли між позивачем та ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» не є деліктними, отже Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет, і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону.

Однак, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» матеріальних збитків, з огляду на наступне.

Виходячи з результатів аналізу вищезазначених норм, визначення розміру страхового відшкодування при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» і Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі - Методики).

Згідно звіту № 41-D/39/0 від 20.02.2018 року, вартість матеріального збитку завданого власнику КТЗ з урахуванням фізичного зносу запчастин склала 86 495, 59 грн. з ПДВ.

14.05.2019 року у встановлений Законом строк відповідачем ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» здійснено перерахування на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 72 639, 66 грн.( тобто за вирахуванняя 14 415, 94 грн. ПДВ) з урахуванням вартості евакуатора в сумі 560, 00 грн. Отже, страховик виконав свої зобов`язання перед позивачем, виплатив суму страхового відшкодування за пошкодження транспортного засобу у порядку та у спосіб, передбачений Законом.

Таким чином, отримавши від страховика ТзДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» суму страхового відшкодування у розмірі 72 639, 66 грн., позивачем не заявлялись страховику заперечення проти нарахованої суми, не заявлялись будь-які клопотання щодо перерахунку вказаної суми, що свідчить про згоду позивача із сумою виплаченого йому страховиком страхового відшкодування та про відсутність з боку страховика порушень прав позивача в розрізі даного спору, - що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові від 13 листопада 2019 року по справі № 520/8867/15-ц.

Згідно з вимогами ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Деліктне зобов`язання - це зобов`язання, в якому особа, що протиправно і винно заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов`язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі.

У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов`язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред`явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов`язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. (п. 56 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц)

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В ході розгляду справи судом було встановлено, що позивачем було реалізовано транспортний засіб «КІА Спортейдж», д.н.з. НОМЕР_2 , за ціною 300 000 (триста тисяч) грн., що підтверджується копією Договору купівлі продажу транспортного засобу №327/18/002715 від 03.05.2018 року.

Відповідно до висновку № 35/19 від 18.09.2019 за результатами проведення авто товарознавчої експертизи, складеного судовим експертом Черкашиним Юрієм Івановичем на підставі заяви позивача ОСОБА_1 та договору № 1209-19/25 від 12.09.2019, винкова вартість автомобіля «КІА Спортейдж», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 430 207, (чотириста тридцять тисяч двісті сім) грн. 10 коп.

Таким чином, враховуючи, що розмір матеріальної шкоди завданий позивачу перевищє суму сплаченого йому страхового відшкодування, а відтак з ОСОБА_3 підлягає до стягнення вартість матеріальної шкоди завданої в результаті пошкодженого автомобіля в сумі 58567,44 (430 207, 10 - 300 000 - 1000).

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку, про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача 58567,44 грн.

В частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 , за встановленої відсутності відповідальності страховика, на користь позивача моральної шкоди, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз`яснень, що містяться в п.5 Постанови, при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з`ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

З урахуванням вимог позивача в частині стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди, що завдана позивачу протиправними діями відповідача, якими спричинено дорожньо-транспортну пригоду, наслідком чого є пошкодження транспортного засобу позивача, та яка пов`язана з розладом нормального життя позивача, нервової напруги та переживань, витрати часу на відновлення порушеного права, суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору відповідачем має бути відшкодовано на користь позивача моральну шкоду, яку суд визначає в розмірі по 5000 грн.

Європейський суд з справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай.» про захист прав споживачів та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При зверненні до суду з позовом позивач був звільнений судом від сплати судового збору на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»

В порядку статті 141 ЦПК України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог майнового та немайнового характеру, з відповідача ОСОБА_3 , на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 1536,80 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 23, 29, 395, 396, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 279, 352, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )на користь ОСОБА_1 (РНКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 )матеріальну шкоду в загальному розмірі 58567,44 грн., моральну шкоду у загальному розмірі 5000 грн..

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 )на користь держави судовий збір у загальному розмірі 1536,80 грн..

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.

Суддя: