"23" листопада 2020 р. Справа № 2-735/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Вишгородського районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді: Чіркова Г.Є.,

при секретарі: Гриб Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» про заміну сторони виконавчого провадження по справі за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

представник ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» звернувся до суду із заявою про заміну первісного стягувача Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» на ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» у зв`язку з переходом до зазначеного товариства прав кредитора, відповідно до договору про відступленням права вимоги 15 квітня 2020 року.

Учасники процесу, будучи повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви, дійшов наступного.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 28 квітня 2011 року, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №33/255/Н/3-6 від 17 жовтня 2006 року та стягнуто з відповідачки судові витрати.

На підставі вказаного рішення 02 листопада 2011 року Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчий лист.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги.

25 грудня 2013 року представник ПАТ «Кредитпромбанк» подав до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження на його правонаступника ПАТ «Кредитпромбанк».

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 03 лютого 2014 року у задоволенні заяви ПАТ «Кредитпромбанк» про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено, оскільки представником заявника не надано належних доказів в розумінні ст. 58 ЦПК України переходу прав вимоги до ПАТ «Дельта Банк», так як такі права переходять до покупця з моменту підписання Акті приймання-передачі прав вимоги, - доказів на підтвердження факту підписання такого акту суду не надано.

15 квітня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» укладено договір купівлі-продажу майнових прав №2227/К, відповідно до якого «ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО», а ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТ-КРЕДО» набуло право вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених в Додатку №1 до цього договору, в тому числі і за договором кредиту №33/255/Н/3-6 від 17 жовтня 2006 року укладеного з ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Частиною першою статті 442 ЦПК України, передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до вимог ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2.3 договору укладено між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» від 26 червня 2013 року, права вимоги переходять від продавця до покупця, та обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання сторонами акту приймання передачі прав вимоги.

Однак даний акт приймання-передачі прав вимоги, саме за кредитними договором №49.28/255/С-Н-06 від 17 жовтня 2006 року, який би містив всі необхідні реквізити офіційного документу, підписаний обома сторонами суду не наданий.

Крім того, ухвалами цього ж суду від 03 лютого 2014 року та 01 жовтня 2020 року у задоволенні заяв про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено з цих самих підстав.

Відтак підстав вважати, що відбулася заміна сторони виконавчого провадження, а саме вибуття стягувача ПАТ «Кредитпромбанк» та заміна його правонаступником ПАТ «Дельта Банк», у суду немає.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає їх неналежними, а заяву про заміну сторони у виконавчому провадженні такою, що задоволенню не підлягає, оскільки з наданих заявником матеріалів факт зміни первісного стягувача встановити неможливо.

Відтак у задоволенні цієї заяви слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст. 260, 442 ЦПК України,

ухвалив:

в задоволенні заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя