Справа № 594/24/20
Провадження № 2/594/121/2020
У Х В А Л А

17 січня 2020 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Чир П.В., ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Борщівська районна лікарня» Борщівської районної ради Тернопільської області про поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Комунального некомерційного підприємства «Борщівська районна лікарня» Борщівської районної ради Тернопільської області, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Борщівська районна лікарня» Борщівської районної ради Тернопільської області від 09 грудня 2019 року №47-к, поновити її на посаді заступника головного лікаря з експертизи тимчасової непрацездатності, стягнувши з відповідача на її користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, невиплачену заробітну плату за листопад 2019 року в сумі 14006,52 грн, а також індексацію невчасно виплаченої заробітної плати.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2020 року, у справі №594/24/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Борщівська районна лікарня» Борщівської районної ради Тернопільської області про поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати головуючим суддею визначено Чир П.В.

Ознайомившись з позовною заявою, приходжу до висновку про неможливість розгляду даної справи, оскільки батько позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , працюючи прокурором Борщівського району, надавав мені рекомендацію для поступлення на юридичний факультет Львівського Державного університету ще в 1985 році. Після закінчення університету я за направленням прийшов на роботу в Борщівський район і ми певний період працювали разом. Крім того я є особою з інвалідністю внаслідок війни і постійно звертаюся до Борщівської ЦРКЛ, а саме до заступника головного лікаря з експертизи, з приводу вирішення певних питань пов`язаних з інвалідністю.

Такі обставини можуть викликати сумнів в моїй неупередженості, а тому я не можу брати участь у розгляді даної справи і зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.1 ст.39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37, і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

З урахуванням наведеного, з метою гарантування неупередженості та об`єктивності здійснення правосуддя, уникнення сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 36-40 Цивільного процесуального кодексу України, суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти самовідвід судді Чир П.В. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Борщівська районна лікарня» Борщівської районної ради Тернопільської області про поновлення на роботі, стягнення невиплаченої заробітної плати.

Справу передати в канцелярію суду для повторного визначення судді автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя Чир П.В.