Провадження № 2/522/1777/20
УХВАЛА

14 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк Вікторії Костянтинівни, Державного виконавеця Малиновського відділудержавної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Татарук Діани Дмитрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк Вікторії Костянтинівни, Державного виконавеця Малиновського відділудержавної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Татарук Діани Дмитрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Погрібного С.О. від 26.06.2017 року відкрито провадження по справі, на яку відповідач ОСОБА_2 приніс апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.12.2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

28.12.2017 року за результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Чернявській Л.М..

Так, відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII Цивільно - процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року.

Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвалою судді від 05 січня 2018 року справу прийняти до свого провадження, встановлено загальний порядок розгляду справи та призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с. 78).

18 квітня 2018 року представник позивача подала до суду заяву про заміну первісного відповідача належним відповідачем, в якій просить замінити первісного відповідача ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_3 .

26 грудня 2018 року ухвалою суду замінено неналежного відповідача по справі ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) (а.с. 169).

14 січня 2019 року приватний нотаріус Задорожнюк В.К. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі (а.с. 172-182).

25 січня 2019 року представник ОСОБА_1 адвокат Білозор О.О. звернулась до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи (а.с. 184-185).

23 липня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про відкладення слухання справи (а.с. 200).

Так, розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин.

В судове засідання 14 січня 2020 року позивач не з`явився, що є черговою повторною неявкою позивача в судові засідання 08.04.2019 року, 07.06.2019 року, 23.07.2019 року та 28.10.2019 року, про час, дату і місце яких позивач повідомлявся належним чином.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд встановив, що матеріали справи містять докази належного сповіщення позивача про розгляд справи у судових засідання, що були призначені 08.04.2019 року, 07.06.2019 року, 23.07.2019 року, 28.10.2019 року та 14.01.2020 року за зазначеною позивачем адресою, про що в матеріалах справи є відповідна інформація.

Заяв, які суд міг би розцінювати як заяви про розгляд справи за відсутності позивача чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачем не подавалось.

З огляду на складність змісту правовідносин між сторонами, справа не може бути розглянута без участі позивача. Справа вже тривалий час знаходиться в провадженні суду при цьому позивач не вчиняє будь-яких дій для прискорення розгляду справи.

Відповідно до п.11 ч.3 ст. 2 ЦПК України, основною засадою (принципом) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд розцінює безпідставні неявки позивача, що сповіщений належним чином про час, дату і місце судового засідання як зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що є недопустимим.

Крім того, Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню перебуває в провадженні Приморського районного суду м. Одеси з 2017 року.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

Як видно з матеріалів справи, позивач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом надіслання судових повісток на зазначену в позові адресу місця проживання позивача. Проте, в судові засідання сам позивач жодного разу не з`являвся, а приймали участь в судових засіданнях його представники.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Внаслідок чого, суд вважає, що позивач допустив безпідставні неявки в судові засідання, а саме 08.04.2019 року, 07.06.2019 року, 23.07.2019 року, 28.10.2019 року та 14.01.2020 року.

Отже, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразились у систематичному не з`являнні в судові засідання, з метою зловживання своїми правами та безпідставного затягування судового розгляду справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач втратив інтерес до вирішення даного спору та вважає можливим застосувати наслідки, які передбачені ст. 257 ЦПК України та залишити без розгляду позов ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Задорожнюк Вікторії Костянтинівни, Державного виконавеця Малиновського відділудержавної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Татарук Діани Дмитрівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська