Провадження 2/127/1822/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Волошин С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , та гараж №101117, розташований в дворі цього будинку, а також проводити будь-які дії, пов`язані зі здачею в оренду згаданої квартири, здійснення реєстрації осіб за вказаною адресою, надання квартири та гаража в якості застави. Заява мотивована тим, що після смерті матері позивача та відповідача ОСОБА_3 відкрилася спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , та гаража №101117. Власником іншої 1/2 частки цієї квартири є відповідач. Остання за життя матері постійно проживала в м. Києві, до матері не навідувалася, ухилялася від надання їй допомоги, хоча остання через похилий вік та хвороби перебувала в безпорадному стані. Позивачу стало відомо, що існує заповіт померлої на ім`я відповідача, в якому померла заповіла свою частку квартири відповідачу. Враховуючи цю обставину, позивач вважає, що відповідач може отримати свідоцтво про право на спадщину та реалізувати вказану квартиру, що унеможливить або утруднить виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення вимог позивача. Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (ст. ст. 156,158 ЦПК України).

Підставність заяви про забезпечення позову повинна бути доведена заявником, з врахуванням вимог ст. 12 ЦПК України.

Разом з цим, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов може забезпечуватись, зокрема шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник, посилаючись в заяві про забезпечення позову на те, що відповідач, реалізувавши своє право на спадкування частини майна спадкодавця, може його відчужити, не долучає до позову та заяви про забезпечення позову документів, які б свідчили про те, що частка квартири, та гараж, на які позивач просить накласти арешт та заборонити проведення будь-яких дій, пов`язаний зі здачею в оренду згаданої квартири, здійснення реєстрації осіб за вказаною адресою, надання квартири та гаража в якості застави, дійсно належали спадкодавцю ОСОБА_3 та входять до спадкової маси. Крім того, позивач не додав до матеріалів позовної заяви доказів, з яких вбачалося б, кому на даний час належить квартира на яку позивач просить накласти арешт. З огляду на викладене суд констатує, що за наведеної доказової бази, суд не може встановити чи не порушить забезпечення позову права інших осіб, які можливо мають речове право на вказану квартиру.

Окрім зазначеного, задоволення внесеної на розгляд суду заяви про забезпечення позову може порушити гарантовані Конституцією України права власника квартири, у разі якщо наведена квартира не належала станом на час смерті спадкодавцю, примусить суд висловитись з приводу майбутнього рішення суду та змушує суд до початку розгляду справи по суті надати оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, а як наслідок доказам, які позивачем вказано як підставу для задоволення позову. Судом також враховано вимоги щодо співмірності заходів забезпечення позову заявленим вимогам.

За таких обставин, внесена на розгляд суду заява про забезпечення позову до задоволення не підлягає та в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259-261, 353- 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: