Справа № 286/2672/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 27.10.2009 в сумі 41427 грн. 64 коп. із них: 29172 грн. 01 коп. заборгованості за простроченим тілом кредита; 12205 грн. 63 коп. заборгованості за простроченими відсотками; 50 грн. 00 коп. заборгованості по пені та судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 27.10.2009 підписав заяву № б/н від 27.10.2009. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

27.10.2009 відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій він власним підписом підтвердив, що «з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 26000 грн..

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач зобов`язувалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме: щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Однак, взяті на себе зобов`язання не виконує, і тому заборгованість по кредиту станом на 08.07.2020 становить вищевказану суму.

Відзиву на позов відповідач до суду не надав.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав клопотання, в якому просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Відповідач надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність Позовні вимоги не визнав, посилаючись на погашення заборгованості.

Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору без номера від 27.10.2009 ( підписана заява 27.10.2009 відповідачем разом з «Пам`яткою клієнта», «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві) було надано відповідачеві кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 2000 грн. 00 коп. на платіжну картку № НОМЕР_1 (а.с.18).

Витягом з Умов та Правил, що наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, крім іншого, визначені: права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови.

Зокрема, згідно п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг сторони погодили право банку проводити зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше, ніж за сім днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці по картрахунку згідно п. 4.9 цього договору.

Відповідно ж до п. 4.9 Умов та правил банк зобов`язаний не рідше одного разу в місяць способом, зазначеним в заяві, надавати клієнту виписки про стан картрахунку та про проведені за минулий місяць операції по картрахунках.

Згідно п.5.1.4 розділу 2 Умов та правил за користування кредитом, наданим клієнту, при наявності пільгового періоду, клієнт сплачує відсотки по пільговій відсотковій ставці (0,01% річних) в рамках установленого пільгового періоду по кожній платіжній операції.

В п. 5.5. р.2 умов та правил зазначено, що за користування кредитом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 360 календарних днів на рік.

При порушенні строків платежу по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову, що передбачено Тарифами, п.8.6 Умов.

Суд відмічає, що матеріали справи не містять підтверджень того, що саме цей Витяг з Умов та Правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ним, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, а також того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати комісії та неустойки (пені, штрафів) і саме у зазначених в цих документах розмірах та порядку нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки інформація в ній повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, про що зазначено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано при розгляді цієї справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до спірних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила, що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися самим ПАТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (20 грудня 2006 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (04 жовтня 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та Правил у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Без наданих доказів про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила, за відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату комісії, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту наданий банком Витяг з Умов та Правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві, підписаній позичальником, оскільки лише цей факт може свідчити про прийняття ним запропонованих умов та приєднання як другої сторони до договору.

При цьому, суд враховує, що 27.10.2009 ОСОБА_1 була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Відповідно до умов, визначених, вказаною довідкою, базова відсоткова ставка на місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів на рік) становить 2,5%; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яка розраховується як: пеня = пеня(1)+пеня(2), де пеня (1) базова відсоткова ставка по договору/30- нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2)= 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, яка нараховується 1 раз на місяць; штраф при порушенні строків платежу по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 120 днів 500 грн. +5% від суми позову (а.с. 18).

За наведених обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді наявність у кредитора права на самостійне списання грошових коштів і зміну процентної ставки.

На виконання умов кредитного договору №б/н ОСОБА_1 було видано кредитні картки за наступними номерами, а саме: 27.10.2009 № НОМЕР_2 з терміном дії до 01.2013; 31.08.2010 № НОМЕР_3 з терміном дії до 08.2014, 08.02.2013 № НОМЕР_4 з терміном дії до 11.2016; 23.01.2017 № НОМЕР_5 з терміном дії до 10.2018; 21.11.2017 № НОМЕР_6 з терміном дії до 02.20214; 15.01.2018 № НОМЕР_7 з терміном дії до 12.2021 та 12.02.2018 № НОМЕР_8 з терміном дії до 01.2022, про що свідчить довідка «ПриватБанк» (а. с.15).

Довідка «ПриватБанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 , підтверджує посилання банку про збільшення відповідачу кредитного ліміту до 26000 грн. 21.12.2017. Водночас не містить будь-яких даних щодо збільшення ліміту на суму більше 26000 грн. (а.с. 16).

Відповідач погашав кредит і загальна сума погашення за наданим кредитом склала 57331 грн. 09 коп.. Однак, свої зобов`язання останній виконав неналежним чином і банком нараховано заборгованість по кредитному договору в сумі 41427 грн. 64 коп., із них: 29172 грн. 01 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 12205 грн. 63 коп. заборгованості за простроченими відсотками; 50 грн. 00 коп. заборгованості по пені. Вказані обставини підтверджуються копією розрахунку по вказаному кредитному договору (а.с.4-14).

Оцінюючи вказаний розрахунок, суд звертає увагу, що проценти за користування кредитом розраховувались з поступовим одностороннім збільшенням процентної ставки у період з 01.06.2015 по 30.09.2019 погодженої між сторонами у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та заяві 2,5% до 2,9%, №3.6% , 3,5%, що не узгоджувалися з позичальником ( а.с.9-14).

Між тим, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати проценту ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором (частина 4 статті 1056-1 ЦК України), про що кредитодавець зобов`язаний повідомити позичальника.

Однак, у матеріалах справи відсутні підтвердження щодо належного повідомлення та ознайомлення позичальника, а також письмового погодження з ним у будь-якій спосіб, щодо застосування банком в односторонньому порядку збільшення до декількох різних розмірів процентної ставки, яка у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» визначена в розмірі 2,5%.

Крім того, вказаний розрахунок свідчить, що відсотки постійно нараховувалися (гр.10), в тому числі погашалися за рахунок кредиту (гр.4) . Однак, поряд з цим, позивачем виведено, що станом на 30.09.2019 відповідачем погашено заборгованості за тілом кредиту 46173 грн. 38 коп. ( в той час, коли ліміт не перевищував 26000 грн.) , за простроченим тілом кредиту 10457 грн. 71 коп., а за відсотками погашення не відбувалося (відображено 0). Відповідно вказані суперечності в розрахунку по нарахуванню відсотків свідчать, що при розрахунку його неправомірно включено до заборгованості у якості тіла та простроченого тіла кредиту (а.с.5-10).

Виписка за договором №б/н станом на 09.07.2020 по рахунку ОСОБА_1 свідчить, що за наданими відповідачеві кредитними картками регулярно здійснювалися валютні операції у межах суми кредитного ліміту - 26000,00, в тому числі і самостійне списання банком відсотків за користування кредитним лімітом за різними розмірами процентної ставки (а.с. 37-49).

Таким чином, аналізуючи та оцінюючи правовідносини, що склалися між сторонами; норми права, що їх регулюють; всі письмові докази в їх сукупності; зважаючи, що позивачем в одностронньому порядку неодноразово було збільшено відсоткову ставку з погодженого ним розміру 2,5% і при розрахунку заборгованості його неправомірно включено до заборгованості у якості простроченого тіла кредиту, враховуючи суму погашення боргу відповідачем, яку було зараховано і на неправомірно нараховані відсотки, а також кінцеву суму кредитного ліміту, черговість погашення вимог за договором про споживчий кредит (ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування»), суд приходить до переконання про необхідність застосування для розрахунку ставки 2,5%, відповідно про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 27.10.2009 в сумі 12205 грн. 63 коп. заборгованості за простроченими відсотками та 50 грн. 00 коп. заборгованості по пені.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн.00 коп. в доход держави, який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: в сумі (2102х29,58%)=621 грн. 77 коп..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_9 ), який проживає по АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (р/р № НОМЕР_10 , МФО 305299, код 14360570), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг без номера від 27.10.2009 в сумі 12255 грн. 63 коп., із них: 12205 грн. 63 коп. заборгованості за простроченими відсотками; 50 грн. 00 коп. заборгованості по пені та судовий збір в сумі 621 грн. 77 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 15.12.2020.