Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання Чуча С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Василівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, суд,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року до Василівського районного суду Запорізької області звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів. В позовній заяві позивачка вказує, що згідно наданого старшим державним виконавцем розрахунку заборгованості по аліментам на підставі виконавчого листа №2-390, виданого 26 січня 2005 року Василівським районним судом Запорізької області відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно. Однак, відповідач рішення суду щодо сплати коштів на утримання дитини не виконує належним чином, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів. Так, згідно наданого Василівським районним відділом державної виконавчої служби розрахунком заборгованості із сплати аліментів від 07.07.2019 року заборгованість відповідача за період з 27.02.2008 року по 07.07.2019 року складала 111157,48 грн.. Дана заборгованість виникла з січня 2013 року та зростала внаслідок не сплати аліментів.

Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 111157,48 грн..

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2019 року провадження у справі відкрито, розгляд справи призначений в порядку спрощеного провадження.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представники адвокати Опанасенко Л.В., Духонченко М.С., ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Представник відповідача адвокат Опанасенко Л.В. надала відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач позов не визнає та просить суд відмовити у його задоволенні, судові засідання просить суд проводити за її відсутності.

Суд, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що від шлюбу сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі виконавчого листа №2-390, виданого 26 січня 2005 року Василівським районним судом Запорізької області відповідач зобов`язаний виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини.

Однак, відповідач рішення суду щодо сплати коштів на утримання дитини не виконував належним чином, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по виплаті аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною першою статті 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Головною підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є наявність рішення суду та виконавчого листа по даній справі, яким платника аліментів зобов`язано здійснювати сплату аліментів в частині доходу (заробітної плати) платника. Також наявність заборгованості зі сплати аліментів з вини боржника.

Суд керується вимогами статей 13,43,81 ЦПК України, згідно яких, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості..

Крім того, п.22 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за №3 роз`яснено, що передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Позивачка, як одержувач аліментів на дитину, має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів.

Відповідно до отриманого розрахунку заборгованості станом на 07 липня 2019 року за виконавчим провадженням №29008549 наданого старшим державним виконавцем Василівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Кабаченко Ю.Ю., сума заборгованості відповідача по сплаті аліментів за період з 09 січня 2013 року по 07 липня 2019 року (включно) становить 111157,40 грн.

Всього розмір пені від суми несплачених Відповідачем аліментів становить 1 123 446,26 грн. Враховуючи, що за вимогами ч.1 ст.196 СК України, стягнення пені, допускається у сумі не більше 100 відсотків заборгованості, тому сума пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 становить 111 157,48 гривень.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду доказів, що розмір заборгованості зі сплати аліментів за період з 09 січня 2013 року по 07 липня 2019 року становить іншу суму, ніж підтверджена позивачкою - 111157,48 грн., не надано доказів відсутності вини у виникненні вказаної заборгованості, не надано власний розрахунок.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягає стягненню неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 09 січня 2013 року по 07 липня 2019 року (включно) у розмірі 111157,48 грн.

Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Василівський районний відділ Державної виконавчої служби Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 09 січня 2013 року по 07 липня 2019 року у розмірі 111157 (сто одинадцять тисяч сто п`ятдесят сім) грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), судовий збір в дохід держави у розмірі 840 грн. 80 коп. (Отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача:UА0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106, Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.А. Носик