справа №619/4423/20
провадження №2/619/1349/20
11 грудня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого-судді Кононихіної Н.Ю.
за участю секретаря судового засідання Мєщан І. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі
цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 «про визнання особи такою, що втратила право на житло», де в третій особі є Дергачівська міська рада Дергачівського району Харківської області,
До суду із позовом звернувся позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 «про визнання особи такою, що втратила право на житло», де в третій особі є Дергачівська міська рада Дергачівського району Харківської області. Із матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідно до Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 - в цілому зареєстроване на праві власності за ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області 18.07.2018, по реєстру за № 1693.
Відповідно до довідки КП ТІ «Інвенрос» за № 526 від 30.09.2020 - домоволодіння АДРЕСА_1 - в цілому будівля зареєстроване на праві власності за ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області 18.07.2018, по реєстру за № 1693, внесено в реєстрову книгу за № 20, по реєстру за № 4121.
На даний момент у будинку зареєстрований з 11.07.1995 у якості члена сім`ї попереднього власника будинку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак, відповідач по справі з моменту 15.10.2017 і по теперішній час у спірному житловому будинку за зазначеною адресою у домоволодіння АДРЕСА_1 - не проживає, що підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 05.10.2020.
Особистих речей відповідача у житловому будинку немає, поштова кореспонденція на його ім`я не надходить, медичного обслуговування відповідач за даною адресою не отримує, комунальні послуги та рахунки не сплачує, не приймає участі у ремонтах будинку, сумісного господарства з іншими членами сім`ї власника будинку не має, т.я. він добровільно змінив місце свого проживання, вибувши з місця реєстрації з 15.10.2017, а тому втратив право користування належним позивачу житловим будинком з зазначеного часу, т.я. більше шести місяців без поважних причин не проживає у спірному домобудуванні.
У зв`язку з тим, що відповідач по справі у добровільному порядку не знявся з реєстраційного обліку по вищевказаній адресі, з метою вирішення цього питання позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Тому позивач просив визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явилась, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, просили слухати справу у їх відсутності, тому суд розглядає справу за відсутності позивача, на тих доказах, які надані до судового засідання.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, не з`явився без поважних причин, тому суд розглядає справу за відсутності відповідача, на тих доказах, які надані до судового засідання, у заочному порядку.
В судове засідання представник третьої особи Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, просив розглядати справу за його відсутності, тому суд розглядає справу за відсутності відповідача, на тих доказах, які надані до судового засідання, у заочному порядку.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні докази у справі, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних мотивів.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
При цьому згідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ч.1 ст.72 Житлового кодексу УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до Витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 - в цілому зареєстроване на праві власності за ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області 18.07.2018, по реєстру за № 1693.
Відповідно до довідки КП ТІ «Інвенрос» за № 526 від 30.09.2020 - домоволодіння АДРЕСА_1 - в цілому будівля зареєстроване на праві власності за ОСОБА_1 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області 18.07.2018, по реєстру за № 1693, внесено в реєстрову книгу за № 20, по реєстру за № 4121.
На даний момент у будинку зареєстрований з 11.07.1995 у якості члена сім`ї попереднього власника будинку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Однак, відповідач по справі з моменту 15.10.2017 і по теперішній час у спірному житловому будинку за зазначеною адресою у домоволодінні АДРЕСА_1 - не проживає, що підтверджується актом депутата Дергачівської міської ради Харківської області від 05.10.2020.
Особистих речей відповідача у житловому будинку немає, поштова кореспонденція на його ім`я не надходить, медичного обслуговування відповідач за даною адресою не отримує, комунальні послуги та рахунки не сплачує, не приймає участі у ремонтах будинку, сумісного господарства з іншими членами сім`ї власника будинку не має, т.я. він добровільно змінив місце свого проживання, вибувши з місця реєстрації з 15.10.2017, а тому втратив право користування належним позивачу житловим будинком з зазначеного часу, т.я. більше шести місяців без поважних причин не проживає у спірному домобудуванні.
У зв`язку з тим, що відповідач по справі у добровільному порядку не знявся з реєстраційного обліку по вищевказаній адресі, з метою вирішення цього питання позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого права, зокрема із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Тому суд визнав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - таким , що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись статтями 10, 12, 13, 76-78, 259, 280-284 ЦПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Ю. Кононихіна