№ 308/3474/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30.06.2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Бедьо В.І.

за участю секретаря судового засідання Пазяк С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Представник АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідачів на користь позивача солідарно заборгованість кредитним договором № 71104 від 11.04.2007 року, яка станом на 05.01.2018 рік становить 52 847, 24 доларів США , з яких 36 504, 41 дол. США - заборгованість за основним боргом; 16 342, 83 дол. США - заборгованість по відсотках.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 11.04.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України»( правонаступником якого є АТ «Державний ощадний банк України») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 71104, згідно з умовами якого банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 50 399, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі -12, 0% відсотків річних на придбання автомобіля з порядком погашення, визначеного кредитним договором.

В якості забезпечення виконання взятих на себе зобов`язань по кредитному договору 11.04.2007 року між АТ «Ощадбанк», як кредитором, ОСОБА_1 , як позичальником, та ОСОБА_2 , як поручителем, було укладено договорі поруки № 71104-1п, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати у повному обсязі за зобов`язаннями позичальника щодо повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій у розмірі та порядку, визначених Кредитним договором.

Відповідно до умов Договору поруки у випадку невиконання Боржником його зобов`язань перед кредитором згідно кредитного договору Поручитель та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Позивач зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, натомість відповідачі не не виконують належно взяті на них зобов`язання щодо сплати основного боргу та відсотків за користування кредитом, внаслідок чого станом на 05.01.2018 рік утворилась заборгованість у розмірі 52 847, 24 доларів США , з яких 36 504, 41 дол. США - заборгованість за основним боргом; 16 342, 83 дол. США - заборгованість по відсотках. Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.05.2018 року провадження по вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не надали.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

Враховуючи, що відповідачі жодного разу не з`явилися в судове засідання, відзиву чи заяв про відкладення до суду не подали, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у справі письмових доказів, без участі сторін.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5. даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Судом встановлено, що 11.04.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем - ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 71104, згідно якого банк надав позичальнику, а останній отримав суму кредиту у розмірі - 50 399,00 доларів США, для здійснення проплати за автомобіль Mazda CX-7, зі сплатою 12,0 % річних за користування кредитними коштами, строком на 72 місяці, з кінцевим терміном повернення кредиту та відсотків в строк не пізніше 10.04.2013 року, з погашенням суми кредиту та процентів у терміни та порядку передбачені умовами кредитного договору, копія якого приєднана до матеріалів справи ( а. с. 7-9).

Відповідно розпорядження операційному відділу 11.04.2017 року ОСОБА_1 в рахунок дозволеного кредиту згідно кредитного договору видано з позичкового рахунку № НОМЕР_1 та зараховано на поточний особовий валютний рахунок № НОМЕР_5 399,00 доларів США.

Таким чином, як вбачається з кредитного договору ОСОБА_1 отримав кошти від ВАТ «Державний ощадний банк України» правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» на умовах строковості, зворотності, забезпеченості, платності.

Отже, встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, засновані на договорі.

Згідно з п. 1.5.1.2 кредитного договору проценти нараховуються щомісячно за методом ануїтентних платежів на фактично отриману позичальником суму кредиту починаючи з дати видачі кредиту.

Згідно з п.3.2.1. кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника належного виконання останнім взятих на себе зобов`язань за цим договором.

Згідно з п. 3.2.3 кредитного договору банк має право у разі порушення позичальником умов цього договору або договору іпотеки - достроково стягнути кредит та суму нарахованих відсотків та інших платежів, що підлягають сплаті.

Згідно з п. 3.3.4 кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним щомісячно в сумі 1500 доларів США шляхом внесення готівки до каси Банку.

Згідно з п. 3.3.5 кредитного договору позичальник зобов`язаний точно в строки, обумовлені договором погашати кредит та своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції,як це передбачено в договорі .

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 11.04.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» як кредитором, ОСОБА_1 , як позичальником, та ОСОБА_2 , як поручителем, було укладено договорі поруки № 71104-1п, відповідно до умов якого поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед кредитором відповідати у повному обсязі за зобов`язаннями позичальника щодо повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій у розмірі та порядку, визначених Кредитним договором.

Згідно з п.1.1. договору поруки поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором.

Згідно з п.3.1. договору поруки у випадку невиконання боржником його зобовязань перед кредитором згідно кредитного договору поручитель і боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та відсотків. Внаслідок цього, станом на станом на 05.01.2018 рік утворилась заборгованість у розмірі 52 847, 24 доларів США , з яких 36 504, 41 дол. США - заборгованість за основним боргом; 16 342, 83 дол. США - заборгованість по відсотках, що стверджується розрахунком заборгованості, долученим до матеріалів справи.

У зв`язку наведеним позивач просить стягнути солідарно суму боргу з відповідачів.

Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно із ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорю-ваний правочин).

Отже, вчинений правочин вважається правомірним, доки ця презумпція не буде спростована на підставі судового рішення, яке набрало законної сили.

У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину, повинні здійснюватися, а обов`язки підлягають виконанню.

Суд приймає до уваги те, що правильність наданого позивачем розрахунку станом на 08.05.2018 р. відповідачі не спростували, оскільки жодних пояснень чи відзиву на позову до суду не подали.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 3.3.4 кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за користування ним щомісячно в сумі 1500 доларів США шляхом внесення готівки до каси Банку, починаючи не пізніше 30 квітня 2007 року. Сплату останнього ануїтетного платежу здійснити не пізніше 10.04.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця (Банку) на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов`язання - має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом із нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Так як своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач не виконував належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника дострокового повернення кредитних коштів.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 допустив неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим заборгованість, яка утворилась за тілом кредиту та за процентами, підлягає стягненню на користь банку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до умов договору поруки укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та Відповідачем - ОСОБА_2 остання зобов`язалася перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язання за кредитним договором №71104 від 11.04.2007 року.

Так як своїх зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_1 не виконував належним чином, то у позивача виникло право вимагати від боржника та поручителя повернення кредитних коштів в солідарному порядку.

Відповідно до п.12 Постанови №5 Пленуму ВССУ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року "у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК".

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення в солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та підлягають задоволенню з підстав та мотивів викладених вище.

Суд вирішує питання щодо стягнення судових витрат у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог .

Разом з тим солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.259, 526,530,536,553,554,610-612,1054 ЦК України, ст.ст.10,12,13,76,141,247,258,263-265,268,273,354,355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», (м. Ужгород, вул. Корзо, 15, р/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 312356, код 09312190) заборгованість за кредитним договором №71104 від 11.04.2007 року станом на 05.01.2018 року в сумі 52 847, 24 доларів США , з яких 36 504, 41 дол. США - заборгованість за основним боргом; 16 342, 83 дол. США - заборгованість по відсотках.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», (м. Ужгород, вул. Корзо, 15, р/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 312356, код 09312190) суму сплаченого судового збору в розмірі 11 103,22 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», (м. Ужгород, вул. Корзо, 15, р/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 312356, код 09312190) суму сплаченого судового збору в розмірі 11 103,22 грн.

Сторони:

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Закарпатського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», (місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Корзо, 15, р/р НОМЕР_2 в АТ «Ощадбанк», МФО 312356, код 09312190);

Відповідач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач - ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.І. Бедьо