Справа № 545/1108/19
Провадження № 2/545/38/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.12.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі судового засідання Лабовкіній Г.Г.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Кулішова В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві об`єднану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 15 травня 2019 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

15 серпня 20019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Ухвалою суду від 02 вересня 2019 року вказані справи об`єднано в одне провадження.

05 листопада 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі за вказаними позовами та призначено справу до судового розгляду.

21 листопада 2019 року розгляд справи розпочато по суті, допитано свідки.

В судовому засідання адвокат Шиманський І.О. представник ОСОБА_2 заявив клопотання про допит свідка, який не прибув в судове засідання. Вказане клопотання судом задоволено.

Судовий розгляд справи призначено на 11 грудня 2019 року, однак у зв`язку з надходженням клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Кулішова В.П. розгляд справи відкладено.

30 січня 2020 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із задоволенням клопотання представника сторони адвоката Шиманського І.О. про неможливість приймати участь у розгляді справи з поважних причин.

27 лютого 2020 року розгляд справи відбувся, допитаний свідок, за клопотанням представника сторони адвоката Шиманського І.О. оголошено перерву до 23 березня 2010 року.

23 березня 2020 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із задоволенням клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Кулішова В.П. про відкладення розгляду справи з метою запобігання виникненню та поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

В подальшому розгляд справи призначався на 10 червня 2020 року, 02 липня 2020 року, 20 липня 2020 року, 10 серпня 2020 року, 16 жовтня 2020 року.

В судові засідання у вказаний час ОСОБА_2 не з`являвся, а від його представника адвоката Шиманського І.О. надходили заяви про ознайомлення з матеріалами справи.

Після ознайомлення з матеріалами справи адвокат Шиманський І.О. залишав письмові клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із встановленням карантину та запровадженням посилених протиепідемічних заходів.

Вказані клопотання судом були задоволені.

В судове засідання, призначене на 18 листопада 2010 року ОСОБА_2 та його представник адвокат Шиманський І.О. не прибули, однак були повідомлені належним чином.

В судове засідання 09 грудня 2020 року позивач ОСОБА_2 та його представник адвокат Шиманський І.О. повторно не з`явилися та про причини неявки суд не повідомили. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Будь-яких заяв від позивача та його представника на адресу суду не надходило.

В судовому засідання представник ОСОБА_1 адвокат Кулішов В.П. просив позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя залишити без розгляду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі не повідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, повторно не з`явився і не повідомив про причини неявки, слід вважати його неявку в судове засідання як неявку без поважних причин.

В силу ч.5 ст.130 ЦПК України, позивач вважається також повідомленим про судові засідання, оскільки його представник був повідомлений судом належним чином про дату, час та місце проведення судових засідань.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, суд звертає увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Між тим, статтею 223 ЦПК України врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання осіб (особи), які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч.5 цієї статті у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п.2 ч.3 ст.233 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки.

Таким чином, причина повторної неявки в судове засідання представника позивача до уваги не приймається.

Зважаючи на те, що позивач, будучи належним чином повідомлений, повторно не з`явився в судове засідання, не повідомив про причини неявки, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду, оскільки неявка позивача перешкоджає вирішенню спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовну заяву у вказаній цивільній справі слід залишити без розгляду, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.257 ЦПК України, особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 131, 200, 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - залишити без розгляду.

Продовжити розгляд по суті позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Полтавського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л. В. Шелудяков