справа №399/282/19
провадження №2/399/176/20
20 січня 2020 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючої - судді Шуліка О.О.
за участю секретаря Бобрик І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с. Онуфріївка за правилами спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник Гулян Я.В. не з`явилися, про час, місце і дати повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримала. Проти розгляду справи в порядку заочного розгляду не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації, а також шляхом публікації оголошення на веб-сайті Онуфріївського районного суду Кіровоградської області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Проте ОСОБА_2 не повідомив причини неявки, не звертався із заявою про відкладення розгляду справи до суду, не подав відзиву на позов.
В установлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, тому відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, позов підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Будь яких інших клопотань від учасників справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня.
Представник позивача не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 21.06.2011 року між сторонами укладено шлюб, про що 21.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Онуфріївського районного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №18, що підтверджується рішенням Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2014 року та свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 21.06.2011 року.
Відповідно до п.5 договору купівлі - продажу, зареєстрованого державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори за № 2103 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 придбавав земельну діяльну у спільну сумісну власність за згодою дружини ОСОБА_1 .
Відповідно до п.10 договору купівлі - продажу, зареєстрованого державним нотаріусом Онуфріївської державної нотаріальної контори за № 2102 встановлено, що відповідач ОСОБА_2 придбавав житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями загальною площею 53,9 кв.м., житловою площею 20,5 кв.м. по АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність за згодою дружини ОСОБА_1 .
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 10.03.2016 року встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та після реєстрації шлюбу її прізвище ОСОБА_1.
Відповідно до частини першої статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно з частиною першою статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Частиною першою статті 70 СК України та абзацом 1 частини другої статті 372 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Згідно з частиною першою статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.
Також, суд враховує роз`яснення, викладені в пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з якимим вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо.
Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
Зазначену позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.11.2018 року в справі № 372/504/17.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та поділу майна подружжя.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір за подання позову згідно в розмірі 768,40 грн.
Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, тому відповідно до приписів ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 60, 61, 141, 142, 206 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями по АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями по АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2
Представник позивача: Адвокат Гулян Яніна Вікторівна, ІНФОРМАЦІЯ_4 , робоче місце: м.Олександрія пр.. Соборний,51
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Суддя Шуліка О.О