Справа № 136/710/19
провадження № 2/136/242/19
РІШЕННЯ

іменем України

"22" січня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (далі АТ КБ "ПриватБанк", позивач, банк) звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором від 06.02.2018, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 06.02.2018 між фізичною особою підприємцем через систему Інтернет клієнт - банкінг було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», тарифів банку, розміщених у мережі Інтернет на сайті банку, що разом із заявою склали кредитний договір. Відповідно до умов договору позивач узяв на себе зобов`язання перерахувати відповідачеві на поточний рахунок кредитні кошти в сумі 150 000 грн., а відповідач відповідно до умов договору своєчасно повернути кредит та проценти за користування кредитом.

16.08.2018 відповідачем було припинено підприємницьку діяльність про що було внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань. Утім свої зобов`язання за договором відповідач виконав частково, у зв`язку із чим станом 25.03.2019 виникла заборгованість за договором, яка становить 54 248, 39 грн., з яких: 37 500 грн. заборгованість за кредитом; 3 600, 00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1. Умов; 8995, 79 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно з п. 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов; 4 152, 60 грн. заборгованість з пені, нарахованої згідно пункту 3.2.8.10.1. Умов, які у добровільному порядку відповідач не сплачує, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд присудити їх із відповідача в примусовому порядку та вирішити питання судових витрат.

Ухвалою суду від 21.06.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву.

У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надала, також не надала зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження.

04.10.2019 ухвалою суду було витребувано з Акціонерного товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" електронні докази, які підтверджують укладення кредитного договору між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 06.02.2018.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що 06.02.2018 ОСОБА_1 через систему Інтернет-клієнт-банкінгу, було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ», на підставі якої позивач зобов`язався надати відповідачеві грошові кошти.

Згідно з п. п. 1.3 вказаної Анкети-заяви, строк кредиту визначено: 12 місяців з моменту видачі коштів.

Відповідно до п. 1.4, п. 1.6 Анкети-заяви, проценти (комісія) за користування кредитом: 2 % в місяць від початкового розміру кредиту. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначені в п. 1.5 цієї заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4 % на місяць від суми заборгованості.

Позивачем на вимогу суду було надано електронні докази, тобто інформацію в електронній (цифровій) формі, на якій містяться дані про обставини, що мають значення для справи.

Судом встановлено, що електронні докази подано шляхом їх засвідчення електронним цифровим підписом, відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк."

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Як убачається із виписки по рахунку, яка є первинним документом (а.с.39), відповідач отримав кредит в розмірі 150 000 грн., що визначено умовами кредитного договору.

Як убачається із розрахунку наданого позивачем, в порушення взятих на себе зобов`язань відповідач допустив заборгованість станом 25.03.2019, яка становить 54 248, 39 грн., з яких: 37 500 грн. заборгованість за кредитом; 3 600, 00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3. та 3.2.8.9.1. Умов; 8995, 79 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно з п. 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов; 4 152, 60 грн. заборгованість з пені, нарахованої згідно пункту 3.2.8.10.1. Умов.

Відповідно до статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 320/9471/15-ц (провадження № 61-18132св18).

Судом встановлено, що відповідач припинив підприємницьку діяльність 16.08.2018, про що вчинено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, ФОП та громадських формувань.

Ураховуючи те, що відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування, не виконав взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов`язань, суд вважає, що на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за тілом кредиту в розмірі 37 500 грн. заборгованість за кредитом; 3 600, 00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість; 8 995, 79 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Вирішуючи вимоги про стягнення пені із відповідача на користь позивача суд виходить з такого.

Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію Анкети-заяви, витяг з Умов і Правил надання банківських послуг в Приват Банку.

Як вбачається з матеріалів справи, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, не містять підпису відповідача.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Ч. ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Витягами з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифів Банку, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомилась і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 р. (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Крім цього, Умови та правила надання кредиту «Кредит КУБ» не засвідчені у відповідності до приписів ст.95 ЦПК України, отож не можуть оцінюватись судом в якості належних та допустимих доказів.

Отже, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину договору, укладеного між сторонами, відтак відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Вказаний правовий висновок, викладено в Постанові Великої палати Верховного суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17.

Вимог про стягнення пені, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема ст. 625 ЦК України позивач не пред`явив.

З огляду на зазначене, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині, у зв`язку з його необґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ст. 525-526, 530, 551, 536, 559 610, 629, 1046-1056 ЦК України, ст. 2, 7, 10-13, 141, 258, 263, 265, 268, 280-284 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місце знаходження: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49094; ЄДРПОУ - 14360570) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 06.02.2018, яка утворилась станом на 25.03.2019 у розмірі 50 095, 79 гривень, з яких: 37 500 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3 600, 00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість; 8 995, 79 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

В решті позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1767, 92 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Д.Т. Кривенко