Справа №585/715/13-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Шульга В. О.
Номер провадження 22-ц/816/1305/20 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі

07 липня 2020 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі судді

Криворотенко В. І., розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)

на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2019 року

в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано виконавчий лист у справі № 585/715/13-ц (провадження № 2/585/337/13), виданий 03 вересня 2013 року Роменським міськрайонним судом Сумської області про стягнення з ОСОБА_1 в солідарному порядку на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» заборгованості по кредитному договору № 0 в розмірі 1 664 804,01 грн та судовий збір в розмірі 3441,00 грн таким, що не підлягає виконанню.

Вказану ухвалу суду Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) оскаржив в апеляційному порядку, направивши 15 квітня 2020 року засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу (т. 2 а.с. 155-179), однак, при цьому, пропустив строк апеляційного оскарження ухвали суду, про що йдеться у ч. 1 ст. 354 ЦПК України, а підстави, вказані ним для поновлення цього строку були визнані апеляційним судом неповажними. Зокрема, посилання в апеляційній скарзі на те, що Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) копію оскаржуваної ухвали суду отримав лише 10 квітня 2020 року від ОСОБА_1 спростовується матеріалами справи, так як з повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що копію повного тексту ухвали суду апелянт отримав 10 червня 2019 року (т. 2 а.с. 144), а з апеляційною скаргою відділ звернувся лише на 312-й день з моменту її отримання.

У зв`язку з наявністю вказаних недоліків ухвалою Сумського апеляційного суду від 14 травня 2020 року апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було залишено без руху та запропоновано апелянту вказати інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, а також роз`яснено, що якщо ці підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) у відкритті апеляційного провадження з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

22 травня 2020 року до суду надійшло платіжне доручення про сплату судового збору, а 02 липня 2020 року надійшло клопотання, в якому зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження. Стосовно пропуску строку на апеляційне оскарження Відділ зазначив, що оскаржувану ухвалу суду було отримано працівником канцелярії Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), але до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ухвала не передавалась та вказує, що відділом оскаржувану ухвалу було отримано лише 10 квітня 2020 року від ОСОБА_1 .

Однак, вказані причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а саме, що оскаржувану ухвалу суду було отримано працівником канцелярії Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), але до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) ухвала не передавалась не є поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду, оскільки сам апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала була отримана працівником канцелярії.

Твердження Відділу, що копію оскаржуваної ухвали було отримано лише 10 квітня 2020 року від ОСОБА_1 спростовується повідомленням про вручення поштового відправлення, де зазначено, що уповноважена особа Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) отримала копію ухвали суду 29 травня 2019 року (т. 2 а.с. 144), а апеляційну скаргу було подано засобами поштового зв`язку лише 15 квітня 2020 року, тобто поза межами строку, передбаченого ч. 1 ст. 354 ЦПК України.

У той же час, судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, які беруть участь у справі. Поновлення строку на

апеляційне оскарження рішення суду без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечить рівноваги між інтересами сторін та правової визначеності у цивільних відносинах, які є складовими принципу верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, яка регламентує принцип верховенства права у цивільному судочинстві, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Ryssia»). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Воловік проти України» від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року).

Враховуючи зазначені обставини, з яких вбачається, що вказані апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду від 29 травня 2019 року є неповажними, тому у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29

травня 2019 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя Сумського апеляційного суду В.І. Криворотенко