ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Херсон

справа № 766/10025/17

провадження № 22-ц/819/1097/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Пузанової Л.В., Майданіка В.В.,
суддів:Чорної Т.Г.,
секретарГеленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 01 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», Міністерства охорони здоров`я України про зобов`язання здійснити приватизацію,

встановив:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», Міністерства охорони здоров`я України про зобов`язання провести приватизацію та оформити документи про передачу майна у власність, зазначаючи, що 21 травня 2010 року за місцем своєї роботи він звернувся із заявою про приватизацію квартири АДРЕСА_1 , в якій він проживає починаючи з 05.12.1990 року.

Профспілковий комітет за місцем роботи, а саме: ПК ДЗ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» 27.05.2010 року надав згоду на приватизацію зазначеної квартири, однак приватизація здійснена не була.

У зв`язку із зміною власника спірного майна, яке належить до державної власності та перебуває на балансі Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України», із відповідною заявою він (позивач) звернувся до відповідачів, які відмовили йому у приватизації.

Посилаючись на те, що за законом він має право на приватизацію займаного ним житла, а спірна квартира належить до об`єктів приватизації, позивач просив суд зобов`язати відповідачів провести приватизацію зазначеної квартири та оформити документи про передачу майна йому у власність.

Рішенням суду від 01 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, посилаючись на необґрунтованість висновків суду про недоведеність обставин з дотримання ним чинного законодавства при здійсненні процедури приватизації квартири, які не відповідають матеріалам справи та зроблені без врахування наданих доказів у підтвердження його доводів щодо наявності відповідного права на приватизацію спірного житла.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не довів факт свого звернення до відповідного органу приватизації згідно із процедурою, визначеною Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду" та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 396 від 16.12.2009 року з послідуючими змінами та судом не встановлено наявність рішення органу приватизації про відмову позивачу у приватизації спірного житлового приміщення, а отже,-не встановлено факт допущеного порушення, невизнання або оспорювання його цивільних прав, захист яких покладено на суд.

В процесі розгляду справи суд встановив, що ОСОБА_1 є громадянином України, з 1990 року зареєстрований та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджено його паспортом.

Згідно із протоколом №14 засідання профспілкового комітету ДЗ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» від 27.05.2010 року, розглянувши клопотання адміністрації Державного закладу «Херсонська обласна санепідемстанція» та заяву водія ОСОБА_1 , профком дав згоду на приватизацію відомчої квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , однак процес приватизації в установленому законом порядку завершений не був.

Відповідно до довідки Державного ощадного банку України від 19.08.2010 року ОСОБА_1 житловий чек не використаний.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №20 від 19.08.2010 року ОСОБА_1 відшкодував Херсонській облсанепідемстанції залишкову вартість квартири в сумі 4 450 крб.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 26.11.2015 року, яке набрало законної сили 24.02.2016 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної санітарної епідеміологічної служби України, ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» про зобов`язання провести приватизацію та оформити документи про передачу квартири у власність відмовлено з підстав недотримання порядку приватизації житла, передбаченого статтею 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2016 року рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 26.11.2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 24.02.2016 року залишено без змін.

26.09.2016 року позивач звернувся до Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» із заявою про проведення приватизації наведеної вище квартири та видачу документа, що підтверджує його право власності на цю квартиру.

Листом ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» від 04.10.2016року №02/17/Ха-12 ОСОБА_1 повідомлено, що згідно із наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.07.2016року №644 «Про прийняття до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України цілісних майнових комплексів державних підприємств та державних установ» майно Держсанепідслужби України було передано до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України. На теперішній час ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр МОЗ України» є балансоутримувачем та не має прав розпоряджатися майном, що є державною власністю та знаходиться в підпорядкуванні МОЗ України. Для вирішення порушеного питання необхідно звернутися до Міністерства охорони здоров`я України.

07.10.2016 року позивач звернувся до Міністерства охорони здоров`я України із заявою здійснити приватизацію квартири.

Листом Міністерства охорони здоров`я України від 15.05.2017року ОСОБА_1 повідомлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2 державною власністю та обліковується на балансі ДУ «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» на праві оперативного управління. Нормами чинного законодавства не передбачена процедура передачі об`єктів права державної власності, об`єктів житлового фонду тощо у приватну власність фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Порядок приватизації квартир, що відносяться до державного житлового фонду, регулюється Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон).

Згідно із частиною першою статті 1 Закону приватизацією є відчуження квартир (будинків), квартир у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень державного житлового фонду на користь громадян України.

Квартира, приватизувати яку бажає позивач, знаходиться у оперативному управлінні Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» (далі - Центр), а її власником є держава в особі Міністерства охорони здоров`я України.

Відповідно до Статуту Центру, затвердженого наказом МОЗ України від 08.07.2016 №689, уповноваженим органом управління Центру є МОЗ України, а майно Центру є державною власністю.

Частинами першою-четвертою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Компетенція і порядок утворення органів приватизації передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 «Про механізм впровадження Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», а порядок приватизації державного житлового фонду врегульований затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян (з послідуючими змінами), зокрема, відповідно до пункту 16 якого передача квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках кімнат у комунальних квартирах у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до статті 5 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" оформляється свідоцтвом про право власності, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Вказаними законодавчими актами визначена відповідна процедура здійснення передачі квартир державного та комунального житлового фонду у власність громадян, яка здійснюється лише уповноваженими на те органами.

Отже, враховуючи, що передача у власність приватизованого житла відбувається на підставі рішення органу приватизації , оформляється свідоцтвом про право власності на житло, яке реєструється органом приватизації, цей орган приватизації у будь-якому випадку має бути залучений до участі в справі у якості відповідача.

Крім того, за змістом наведених вище нормативно-правових актів, яким врегульовано порядок приватизації державного житлового фонду, особа, яка бажає скористатись таким правом, звертається до відповідного органу із заявою, до якої додає необхідні документи, а цей орган приймає відповідне рішення, яке у випадку незгоди з ним заявника може бути предметом оскарження в суді.

Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду хоча й вирішуються судом, однак належним способом захисту у разі порушення такого права є не визнання права власності на квартиру, а визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у приватну власність квартиру з державного житлового фонду з покладенням обов`язку на останнього оформити приватизацію житлового приміщення.

До таких висновків щодо застосування відповідних норм права дійшов Верховний Суд, виклавши їх у постанові від 12 березня 2020 року у справі №483/731/19. Відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України ці висновки підлягають врахуванню судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

ОСОБА_1 до органу приватизації із заявою про приватизацію квартири не звертався та відмову органу приватизації передати у власність квартиру з державного житлового фонду не отримував.

Більше того, в суді апеляційної інстанції позивач пояснив, що йому невідомо чи створений відповідачами орган, уповноважений здійснювати приватизацію державного житлового фонду, до якого йому належить звернутися з відповідною заявою.

Враховуючи, що суд першої інстанції в порушення норм процесуального права щодо визначення складу учасників судового процесу та щодо роз`яснення позивачу його процесуальних прав заявити клопотання про залучення до участі в справі співвідповідача чи про заміну первісного відповідача належним відповідачем, не з`ясував питання про створення органу приватизації державного житлового фонду у спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції в силу статті 367 ЦПК України, відповідно до якої цей суд досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї, задовольнивши клопотання представника позивача, витребував від відповідачів інформацію про створення ними органу приватизації та просив надати документи, які підтверджують право власності держави на спірне житлове приміщення.

Державна установа «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» 11 листопада 2020 року надав копії: нової редакції Статуту установи, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.10.2020 року №2361; наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.07.2016 року №644 про прийняття до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України цілісних майнових комплексів державних підприємств та державних установ Державної санітарно-епідеміологічної служби України з додатком №1 та переліком актів їх приймання-передачі; наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.07.2016 року №689 про внесення змін до наказу від 01.07.2016 №644; копію акту приймання-передачі №71, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.07.2016 №644 та додатку №1до нього, із яких слідує, що Державна установа «Херсонський обласний центр Державної санітарно-епідеміологічної служби України» з липня 2016 року перейшла до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України та до складу об`єкта передачі входить цілісний майновий комплекс, в тому числі житловий будинок по АДРЕСА_3 , який знаходиться у власності держави в особі Міністерства охорони здоров`я України та в оперативному управлінні Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України».

При цьому Державна установа «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» є державною бюджетною неприбутковою установою, уповноваженим органом управління якої є Міністерство охорони здоров`я України (пункт другий Статуту установи).

Доказів, які б свідчили про створення Державною установою «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України» як особою, у оперативному управлінні якої знаходиться спірна квартира, органу приватизації, зазначена особа не надала, а в судовому засіданні її представник ОСОБА_3 пояснила, що орган приватизації не створений, оскільки установа заснована на державній власності, що належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України, тому питання відчуження нерухомого майна, що знаходиться на балансі установи, чи відмови від нього вирішується виключно уповноваженим органом управління, тобто Міністерством охорони здоров`я України.

В свою чергу Міністерство охорони здоров`я України через свого представника ОСОБА_4 повідомило суд про те, що орган приватизації державного житлового фонду ним не створено з тих підстав, що відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» такий орган створює державне підприємство, організація, установа, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд, до яких Міністерство не відноситься.

З огляду на наведене та враховуючи, що визначені позивачем відповідачі згідно із діючим в Україні законодавством не є органом, що приймає рішення про приватизацію державного житлового фонду та видає свідоцтво про право власності на житло, а отже, не уповноважені відновити право позивача на приватизацію житлового приміщення, належного до державного житлового фонду, у випадку його порушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позивачем вимог.

Обґрунтованими колегія суддів вважає також висновки суду про те, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами право на приватизацію займаного ним житлового приміщення та не надав необхідних для здійснення приватизації житла документів, перелік яких визначений Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396 та які відповідно до визначеної законом процедури необхідно подати до органу приватизації разом із заявою про приватизацію квартири.

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і як такі, що висновків суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, посилання позивача на те, що процес приватизації житла він розпочав ще у 2010 році, отримавши згоду профспілкового комітету ДЗ «Херсонська обласна санітарно-епідеміологічна станція» на приватизацію відомчої квартири та сплативши її залишкову вартість на рахунок Херсонської обласної санепідемстанції в сумі 4 458 крб, не можуть бути враховані при вирішенні справи про зобов`язання здійснити приватизацію, оскільки наведені ним обставини знаходяться поза межами предмета та підстав позову і не мають правового значення для реалізації права громадянина на приватизацію займаного ним житлового приміщення, що відноситься до державного житлового фонду.

Приватизація державного житлового фонду здійснюється визначеним законом приватизаційним органом за відповідною процедурою, яка ОСОБА_1 не дотримана із наведених вище підстав.

Разом з тим, за змістом статей 4 та 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів до суду, який, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси у ефективний спосіб, визначений законом або договором.

При цьому за загальним правилом спосіб захисту порушеного, невизнаного чи оспорюваного права обирає позивач, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (статті 12, 13 ЦПК України).

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі не забезпечили умов для реалізації позивачем права на приватизацію, свідчать про неправильно обраний ним спосіб захисту цього права.

Наведена обставина не позбавляє позивача можливості звернутися до суду із вимогами до визначених ним відповідачів щодо виконання передбаченого законом обов`язку створити орган приватизації, зважаючи, що квартира, в якій проживає ОСОБА_1 , належить до державного житлового фонду, який перебуває у оперативному управлінні Державної установи «Херсонський обласний лабораторний центр Міністерства охорони здоров`я України».

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 квітня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л. В. Пузанова

Судді: В.В. Майданік

Т.Г.Чорна

Повний текст постанови складено 11 грудня 2020 року

Суддя Л.В. Пузанова