УХВАЛА

10 грудня 2020року

м. Київ

справа № 204/628/19

провадження № 61-18085ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (далі - ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ :

У січні 2019 року ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з останнього на свою користь заборгованість за спожитий природній газ у розмірі 5 698 грн 28 коп., 3% річних у сумі 716 грн 44 коп, інфляційних втрат у розмірі 1 694 грн 27 коп.

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, позов ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» задоволено.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 5 698 грн 28 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позов, виходили з того, що у зв`язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 умов Договору за поставлений природний газ утворилась заборгованість за період з 31 січня 2016 року по 05 жовтень 2018 року у розмірі 5 698 грн 28 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2019 року справа за позовом ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Предметом позову ТзОВ «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 є стягнення заборгованості за спожитий природний газ, ціна позову в загальному розмірі становить 8 108 грн 99 коп., яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн ? 100 = 210 200 грн), а тому справа № 204/628/19 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги щодо наявності підстав для обов`язкового скасування постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова прийнята без участі заявника при розгляді справи в апеляційному суді, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються положеннями частини першої статті 369 ЦПК України, відповідно до якої апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Вказівка в резолютивній частині постанови Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду у випадках, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені в малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року в справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ відмовити.

Судді:В. С. Жданова
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко