справа № 489/1580/20
провадження №2-з/489/34/20
УХВАЛА

про забезпечення позову

07 липня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову

встановив:

В провадженні Ленінського районного суду міста Миколаєва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного реєстратора Прасолової Л.М. Радсадівської сільської ради Миколаївського району, Акціонерного товариства «Альфа Банк» (далі АТ «Альфа Банк») про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

06.07.2020 позивачем подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони вчиняти будь-які дії спрямовані на її відчуження та входження до квартири представників АТ «Альфа Банк» та третіх осіб, вселення в неї, реєстрації АТ «Альфа-Банк» та третіх осіб в спірну квартиру як постійних так і тимчасових мешканців.

Свою заяву мотивував тим, що у нього є всі підстави вважати, що АТ «Альфа-Банк» має намір продати спірну квартиру, що на даний час знаходиться у власності банку. Вказана квартира є його єдиним житлом, а тому з метою не порушення його прав, просить суд, задовольнити заяву про забезпечення позову.

У разі незабезпечення позову існує загроза ускладнення виконання рішення суду (у разі його задоволення).

Згідно із змістом статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову, серед яких передбачено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчинити певні дії тощо.

Відповідно до частини другої статті 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих дій з боку відповідача та виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Згідно частини першої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивачами подано позовну заяву до відповідачів, в якій вони просять визнати незаконними дії державного реєстратора щодо проведення реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 та скасувати запис про державну реєстрацію права власності. При цьому з метою забезпечення позову, ОСОБА_1 просить суд накласти арешт саме на спірну квартиру.

Вказане свідчить, що відповідачем може бути утруднено, виконання рішення суду, у разі задоволення позову, та перешкоджатиме позивачу реалізації його прав, а тому захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору.

За таких обставин, суд вважає, що заява про забезпечення позову в достатній мірі обґрунтована необхідністю забезпечення позову, позивачем викладено свої доводи щодо можливості настання несприятливих наслідків у разі незабезпечення позову, а зазначені підстави та вид забезпечення позову є співмірними з пред`явленими вимогами, а обраний вид забезпечення позову не порушує прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, а тому заява підлягає задоволенню частково, а саме в частині накладення арешту на майно та заборони вчиняти будь які дії у відношенні квартири (входження в квартиру, вселення та реєстрацію в квартирі осіб).

Що стосується заявленої вимоги з приводу заборони вчиняти будь-які дії спрямованих на відчуження квартири, то дана вимога задоволенню не підлягає, так як є зайвою в зв`язку з накладенням арешту на майно.

Керуючись статтями 149, 150, 153 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 58,4 кв.м, житлова площа 37,5 кв.м., яка на праві приватної власності належить Акціонерному товариству «Альфа-Банк» (), номер запису про власність 35237458 від 27.01.2020.

Заборонити вчиняти будь-які дії у відношенні квартири АДРЕСА_1 , а саме: входження в квартиру представника акціонерного товариства «Альфа-Банк» та третіх осіб, вселення в неї та реєстрацію Акціонерного товариства «Альфа-банк» та третіх осіб як постійних так і тимчасових мешканців.

В задоволенні іншої частини заяви ОСОБА_1 відмовити.

Встановити, що заходи забезпечення позову ОСОБА_1 , передбачені цією ухвалою, діють до розгляду справи по суті.

Копії ухвали направити сторонам для відома та відповідним державним органам для виконання.

На підставі частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема статтею 354 ЦПК України, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складено 07.07.2020.

Суддя І.В. Коваленко