РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року

Київський районний суд м. Харкова:

головуючий - суддя Золотарьова Л.І.

за участю:

секретаря Бломберус С.А.

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу №640/19669/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягувати з відповідача на його користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1492 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Як на підставу позову посилається на те, що він перебував з відповідачкою у незареєстрованих шлюбних відносинах з 26.06.1992 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 від спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 . У вересні 2015 без попередження виїхала за кордон, залишила дитину на нього, і з цього часу він мешкає з дитиною, яка повністю перебуває на його утриманні. Відповідачка не виконує свої батьківські обов`язки, не утримує дитину, тому він вимушений звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 12.01.2018 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання.

10.07.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідачка зазначила, що заперечує проти задоволення заявлених вимог. Зазначила, що її виїзд за межі України був спричинений браком коштів та ганебними вчинками батька. Вона не мала власного джерела доходу (адже доглядала дитину), а коли грошей чоловіка перестало вистачати - почались сварки через їх відсутності. Супроводжувались ці сварки постійними криками та агресивними діями з боку позивача, а закінчувались тим, що чоловік практично доводив її до непритомного стану своїми власними руками, душачи її та наносячи побої. Проте, «останньою краплею» стало те, що батько, перебуваючи регулярно в стані алкогольного сп`яніння, скоїв нечуваний вчинок - кинув свою власну дитину в холодну воду, будучи переконаним, що таким чином вона перестане плакати і кричати. Після такого нелюдського вчинку, вона забрала дитину та пішла до своєї подруги. Поживши певний час у подруги, вона зрозуміла, що довгий час перебувати у неї не можна, і що потрібно думати про майбутнє матеріальне забезпечення дитини та поїхала за кордон, ОСОБА_3 віддала позивачу. Проте, постійні думки про розлуку із власною дитиною змусили її повернутись із-за кордону. Після повернення вона хотіла забрати дитину, але Позивач повернути сина відмовлявся, що, як згодом виявилось, було зроблено навмисно для того, щоб в подальшому вимагати гроші, а силою забрати дитину вона не могла. Зазначила, що вона любить сина, приймала і бажає приймати участь у його вихованні, а саме Позивач чинить їй перешкоди у спілкуванні з дитиною.

Ухвалою суду 31.10.2018 року повернуто зустрічний позов.

Ухвалою суду від 29.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Задоволено клопотання про виклик свідків.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що він без реєстрації шлюбу проживав з ОСОБА_2 . Від сумісного проживання мають сина ОСОБА_3 . Одразу після полог світогляд його дружини змінився. Так на третій день вона відмовилась готувати дитину молоком. Такі свої дії вона пояснювала післяпологовою депресією. Коли сину виповнилось місяць вона взагалі відмовилась його годувати, мити, не прокидалася вночі, не гуляла з ним на вулиці, одним словом зовсім не приділяла дитині уваги. Він робив усе самостійно, не зважаючи на те, що працює, прийшлось поєднувати працю до догляд за дитиною. Він почав нервувати від того, що вона не прибирає, не готує їсти, не доглядає за сином, взагалі нічого не робила, тільки лежала на ліжку та дивиться у комп`ютер. Такі відноси продовжували до року ОСОБА_3 , потім вони розійтися та вирішили, що дитина буде жити два дні у неї, два дні у нього. Він знайшов їй гарну роботу, так вона працювала три через три дня окрім того він допомагав їй грошима. Але її знов все не влаштовувало і вона поїхала за кордон, де вона була та чим займала не відомо. Вона пропала нарік, нікому не телефонувала, грошей дитині не пересилала. ОСОБА_3 називав йог називав і «ма і па». Повернувшись із за кордону вона прийшла до дитини, один день погралася з ним та знав пропала на 2-3 місяці, через час знов появилася та повідомила, що вона працевлаштувалася адміністратором у нічному клубі та бажає забрати ОСОБА_3 до себе. Після спілкування вони домовились, що дитина залишиться жити у нього, оскільки у неї нічна робота, а днем вона вимушена буде спати, тобто не зможе піклуватися та приділяти увагу ОСОБА_3. ОСОБА_3 так рідко бачив свою матір, що він навидь не зможе її впізнати.

Оскільки вони не перебували у шлюбі то у свідоцтві про народження ОСОБА_3 не його прізвище. У зв`язку із чим він був вимушений звертатися до суду та встановити батьківство.

Також просив стягнути аліменти на утримання сина.

Відповідачка не з`явилася, неодноразово повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомляла.

Представник Управління служб у справах дітей не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно свідоцтва про народження , актовий запис №1140, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дитини записаний - ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_2 . (а.с. 14)

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.07.2017 року визнано ОСОБА_1 батьком ОСОБА_3 . (а.с. 9)

Згідно довідки №226 від 19.10.2018 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує КЗ «Дошкільний навчальний заклад» №370 з 01.09.2016 року. Зі слів вихователів дитину приводить і забирає із дошкільного закладу та відвідує батьківські збори батько - ОСОБА_1 . Зауважень з боку адміністрації та педагогічних працівників до батька не було. 9а.с.12)

Згідно довідки №1584 від 29.11.2017 року виданої КЗОЗ «Харківська міська дитяча поліклінік №23» вбачається, що за адресою АДРЕСА_1 проживає дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Догляд за дитиною здійснює батько - ОСОБА_1 та бабуся з боку батька. Рекомендації лікаря під час хвороби дитини вони виконують. 9а.с. 13)

Відповідно до висновку Департаменту служб у справах дітей №171 від 14.03.2018 року питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. ОСОБА_2 на засідання Комісії не з`явилася, про причини неявки не повідомила. На засіданні Комісії був присутній ОСОБА_6 , який пояснив, що ОСОБА_2 його дочка, яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце її знаходження йому не відоме. (а.с. 34-35)

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що житло знаходиться на адресою АДРЕСА_1 , розміщене на 6 поверсі, 9 поверхового будинку та складається з трьох кімнат, загальною площею 67,7 кв.м., житловою - 56 кв.м., умови проживання - задовільні. У будинок підключений до централізованого опалення, газопостачання, водопостачання та електропостачання. В квартирі чисто, прибрано, є необхідні меблі та побутова техніка. Для дитини виділена окрема кімната, в кімнаті є шафа для одягу із сезонним одягом,взуттям, шафа для книжок, окреме ліжко, стіл, продукти харчування. У даному приміщенні проживають: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без реєстрації. Стосунки між батьками та сином теплі, доброзичливі. На момент перевірки дитина знаходилась дома. Висновок : для проживання та розвитку дитини створені належні умови. (а.с. 36)

Згідно довідки №12/01-22 від 23.01.2019 року виданої КЗ «Дошкільний навчальний заклад» №370 вбачається , що ОСОБА_3 відвідує заклад дошкільної освіти систематично. Дитина охайна, доглянута. Адаптаційний період до умов дитячого закладу пройшов в умовах норми. Розвиток хлопчика відповідає віковим особливостям. Зі слів вихователя групи №12 ОСОБА_9 , займається вихованням дитини, приводить та забирає із закладу батько ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_7 . Батьківські збори систематично відвідує батько. Мати за період відвідування дитиною групи у закладі не з`являлася, батьківські збори та свята, що проводились у закладі, не відвідувала.(а.с.132)

Згідно довідки №68/8/аз від 25.01.2019 року вбачається, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 - не мешкає. Викликів поліції за адресою: АДРЕСА_2 - у Слобідському ВП ГУ НП в Харківській області не зареєстровано. Станом на 25.01.2019 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягалася. Встановити місце мешкання, місце роботи - ОСОБА_2 н сталося можливим. (а.с.124)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , пояснив, що ОСОБА_2 є його донью, з 17 років вона почала жити окремо від нього. Перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_1 та мешкали у нього. Від сумісного проживання у них є син - ОСОБА_3 . Після народження ОСОБА_3 , приблизно через півроку, вона пішла від ОСОБА_1 , почала винаймати окреме майно, пояснювала це тим, що її не розуміють, треба заробляти гроші та поїхала за кордон. Стосунки у нього з донью добрі, вони ніколи не сварилися, однак вона ні з ким не спілкується, у тому числі і з ним. Де зараз перебуває його донька йому не відомо, зв`язку із нею він немає. З дитиною вона бачилась декілька разів, грошей на його утримання не надавала та не передавала. Він з онуком бачиться за кожної можливості, вважає, що ОСОБА_3 не пам`ятає як виглядає його мати, оскільки останній раз він бачив її коли йому було рік, можливо ще колись раз.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , пояснила, що її син ОСОБА_1 познайомився з ОСОБА_15 , привів її до дому та повідомив, що вона вагітна та буде мешкати з ними, що він хоче дитину. Спочатку вони мешкали з нею, зовсім не довго, потім окремо, винаймали квартиру. Коли кватира ОСОБА_1 звільнилася вони переїхали жити до неї. Прожили вони не довго, відсвяткували день народження сина та розійшлися. Він винайняв для неї квартиру, вона зібрала речі, взяла дитину та пішла. Почала робити у нічному клубі, приводила їм ОСОБА_3 на день-два, сама йому увагу не приділяла, винаймала няньок. Потім взагалі виїхала за кордон. Груддю ОСОБА_3 не годувала, з дитиною на вулиці ОСОБА_2 не гуляла, у квартирі завжди був безлад. ОСОБА_2 вихованням дитини не займається, життям не цікавиться, грошей не передає та не надає. З 2016 року в житті ОСОБА_3 її не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона працює психологом у КЗ «Дошкільний навчальний заклад» №370. ОСОБА_3 вона спостерігає вже рік, малюнки й нього різні, вони експресивні. На малюнках присутня бабуся. Дитина розвивається гарно, високий рівень розвитку уваги, достатній рівень розвитку мислення, розвивається гарніше своїх однолітків.

Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України).

Отже, згідно з висновком Департаменту служб у справах дітей ВК ХМР, представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N3 від 30.03.2007 року - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст.79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки, оскільки на підтвердження своєї позиції вона не надала жодного доказу, крім того її позиція не узгоджується з доказами наявними в матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, а також встановлених судом обставин, в тому числі поведінки відповідачки, яка з дитиною не спілкується, її вихованням та утриманням не займається, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти; грошові кошти на утримання не надає, дитина перебуває на особистому матеріальному забезпеченні позивача, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 , ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню ОСОБА_3 , що знайшло підтвердження доказами в судовому засіданні та вважає за можливе стягнути з відповідачки аліменти на утримання доньки у розмірі 1492 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідачки на користь Держави.

Керуючись ст.ст. 76-81, 264, 265, 280, 284 ЦПК України, ст.ст. 4, 5, 19, п.2 ч.1 ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1492 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.12.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судовій збір у розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено у встановлено порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, м. Харків, вул. Сумська, 78.

Повний текс рішення виготовлено 17.01.2020

Головуючий -