ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/3839/15-ц

Провадження № 22-ц/818/328/20

15 січня 2020 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

за участю секретаря - Чабан А.В.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

відповідач ОСОБА_1

апелянт ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 червня 2015 року у складі судді Шишкіна О.В. по справі № 638/3839/15-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

В обґрунтування позову зазначає, що 12 листопада 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір ML700/952/2007.

Відповідно до умов кредитного договору Банк перерахував на поточний рахунок відповідача 15271,19 доларів США, з яких 12 листопада 2007 року було отримано 15000,00 доларів США та 12 червня 2009 року - 271,19 доларів США строком до 13 листопада 2017 року з відсотковою ставкою 13,99% річних.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов якого до Товариства перейшло права вимоги до відповідача з виконання зобов`язання за договором.

З ОСОБА_1 неодноразово укладались додаткові договори, за умовами яких сторони погодили встановлену процентну ставку 0% та укладено новий графік платежів.

ОСОБА_1 умови договору не виконала, останній платіж відповідачем здійснено 25 листопада 2014 року. Станом на 16 березня 2015 року заборгованість за кредитним договором становить 318 692,65 грн. з яких: за кредитом - 13 134,14 доларів США, що еквівалентно 283 908,30 грн., з нарахованих за користування кредитними коштами відсотками у розмірі 0,31 доларів США, що еквівалентно 6,70 грн., пеня - 34 777,65 грн.

Просить стягнути заборгованість за кредитним договором ML700/952/2007 у розмірі 318 692,65 грн. та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 заперечувала проти позову. Наразі відбуваються перемовини із банком про реструктуризацію заборгованості. Надала до суду квитанції про часткову сплату заборгованості на загальну суму 26 336 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 червня 2015 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 292 356,65 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ML700/952/2007 від 12 листопада 2007 року та судовий збір в сумі 3 352,04 грн.

Рішення мотивовано тим, що у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором у відповідача наявна заборгованість, яка підлягає стягненню за вирахуванням 26 336 грн., які були погашені відповідачем.

З апеляційною скаргою на рішення суду звернулася ОСОБА_1 .

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26 липня 2015 року рішення суду залишено без змін, апеляційна скарга ОСОБА_1 - без задоволення.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 - майновим поручителем - подано апеляційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 червня 2015 року.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 13 грудня 2016 року провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 закрито, оскільки рішенням суду не вирішувались його права та обов`язки.

Постановою Верхового Суду від 09 жовтня 2019 року ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 13 грудня 2016 року - скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Зазначає, що він є майновим поручителем ОСОБА_1 за кредитним договором із ОТП Банк» № МL700/952/2007 від 12 листопада 2007 року.

За договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року позивач отримав лише право вимоги боргу та здійснення нарахування у рамках кредитного портфелю. Правомочності щодо зміни первісних зобов`язань за кредитними договорами у цьому договорі не зазначені, а тому будь-які додаткові угоди, укладені до первісного договору є нікчемними, оскільки позивач не був наділений таким правом.

Позивачем не надано доказів переходу права вимоги за кредитним договором та не надіслано на адресу відповідача засвідчені належним чином підтверджуючі документи.

Судом не досліджено первинні документи, що пов`язані із рухом коштів по операціям за кредитним договором та наявність заборгованості. Він не погоджується з розміром заборгованості, а оспорити її в іншому порядку не може.

Колегія суддів, вислухав суддю - доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 12 листопада 2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту № ML700/952/2007, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 15 271,19 доларів США із кінцевою датою погашення 13 листопада 2017 року.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «ОТП Банк» передає (відступає) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за договорами про надання кредиту, що укладений між клієнтом та боржником, у відповідності до якого клієнт надав боржнику грошові кошти (кредит) в розмірі та на умовах, встановлених договором, а боржник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти.

Останній платіж ОСОБА_1 здійснено 25 листопада 2014 року.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором станом на 16 березня 2015 року ОСОБА_1 нараховано заборгованість у розмірі 318 692,65 грн., з яких 13 131,14 доларів США (еквівалент 283 908,3 грн) заборгованість за кредитом, 6,70 грн. - заборгованість за відсотками та 34 777,65 грн. - пеня.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 червня 2015 року позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» 292 356,65 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ML700/952/2007 від 12 листопада 2007 року та судовий збір в сумі 3 352,04 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що спірний кредитний договір забезпечено іпотекою та він є іпотекодавцем. Вирішення питання щодо стягнення заборгованості зачіпає його права, оскільки він позбавлений можливості надати свої заперечення щодо суми стягнення.

Відповідно до частини першої статті 292 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання апеляційної скарги) сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Зазначена стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами справи або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Разом із тим, судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено питання про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.

У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, але й їх процесуальні права, що випливають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Скасовуючи ухвалу суду апеляційної інстанції Верховним Судом зазначено, що у разі невиконання боржником рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, кредитор може звернутися з вимогою до іпотекодавця про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У такому випадку, у разі не оскарження рішення суду по даній справі, іпотекодавець буде позбавлений можливості оспорити суму заборгованості, у рахунок якої буде звертатися стягнення на предмет іпотеки, у тому числі у позасудовому порядку. Отже, висновок суду апеляційної інстанції про відсутність у ОСОБА_2 права апеляційного оскарження судового рішення на тій підставі, що суд не вирішував питання про його права та обов`язки, що суперечить ст.129 Конституції України та ст.292 ЦПК України 2004 року.

З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №ML 700/952/2007 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №PML 700/952/2007, відповідно до умов якого в іпотеку Банку ОСОБА_2 передано належну йому квартиру АДРЕСА_1 .

За ст. 1 Закону України «Про іпотеки» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Між тим, ОСОБА_2 до участі у справі залучено не було. Питання про розмір заборгованості, обсяг вимог, що можуть бути вирішені за рахунок предмету іпотеки вирішено за його відсутності.

Отже, справа розглянута за відсутності всіх заінтересованих осіб.

Враховуючи, що судове рішення зачіпає майнові права ОСОБА_2 , який є власником іпотечного майна, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.

Також, за статтею 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-7 частини першої цієї статті.

Враховуючи вимоги процесуального закону ухвала апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року, постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 також підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 червня 2015 року - скасувати.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 26 листопада 2015 року -скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту -відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»( 03150, м.Київ, вулиця Фізкультури, будинок 28Д, Ідентифікаційний код юридичної особи 36789421) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Дзержинським РВ у місті Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 13 вересня 2012 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адерсою АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 3401 грн. 52 коп.( три тисячі чотириста одна гривня п`ятдесят дві гривні).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2020 року.

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

І.С. Сащенко