Провадження №4-с/756/1/20
У Х В А Л А

09 грудня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Майбоженко А.М.,

при секретарі - Одягайло Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Негоди Ольги Олександрівни,

В С Т А Н О В И В:

Скаржник звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Негоди О.О.

Скарга мотивована тим, що 15.07.2015 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення в справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист, який було пред`явлено для виконання до Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві. По даному виконавчому листу було відкрито виконавче провадження №52478083, однак стягнення з боржника не проводилось. 28.02.2017 року державним виконавцем Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Негодою О.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка обґрунтована тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а вжиті заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними. Заявник вказує, що вказана постанова винесена з порушенням норм матеріального права, оскільки державним виконавцем не було здійснено усіх необхідних дій для виконання рішення суду.

Посилаючись на наведене, просить суд визнати незаконними дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу, скасувати відповідну постанову.

Особи, які беруть участь у справі до суду не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності вказаних осіб.

Від державного виконавця на неодноразові судові запити копії матеріалів виконавчого провадження не направлено. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності вказаних матеріалів з огляду на дату вчинення оскаржуваних дій, строк перебування справи в провадженні суду, а також на те, що на неодноразові судові запити матеріали виконавчого провадження до суду не направлені.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.07.2015 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено рішення в справі за позовом ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На підставі вказаного рішення було видано виконавчий лист, який було пред`явлено для виконання до Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві.

По даному виконавчому листу 04.10.2016 було відкрито виконавче провадження №52478083, однак стягнення з боржника не проводилось. Інформація про дату відкриття виконавчого провадження отримана судом з даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, що розміщені за наступним посиланням у мережі інтернет: https://asvpweb.minjust.gov.ua/#/search-debtors, і є загальнодоступними відомостями.

28.02.2017 року державним виконавцем Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Негодою О.О. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка обґрунтована тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а вжиті заходи щодо розшуку майна виявилися безрезультатними. Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

У п.9 ч.2 ст.129 Конституції України визначено, що однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч.1та 2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Стаття 1 Закону України «При виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ст. 10 Закону «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Підстави вважати, що державним виконавцем Оболонського районного ВДВС ГТУЮ у м. Києві Негодою О.О. було повно вчинено всіх дій щодо належної перевірки майнового стану боржника у суду відсутні. Зворотнього державним виконавцем не доведено.

Таким чином, враховуючи, що державними виконавцем не виконані обов`язки та не вжито всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», суд вважає, що заявлені у справі вимоги є обґрунтованими та приходить до висновку про наявність підстав для визнання незаконною та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Негоди Ольги Олександрівни - задовольнити.

Визнати незаконними дії державного виконавця Оболонського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Негоди Ольги Олександрівни щодо винесення постанови від 28.02.2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу (ВП № 52478083).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м.Києва.

Суддя: А.М. Майбоженко