Справа № 2-332/11
Провадження №6/523/330/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2020 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в якій просить визнати виконавчий лист, виданий Суворовським районним судом м. Одеси 24.01.2012р. №2-332/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 92 963,63 дол. США та пеню в розмірі 13 475,72грн., таким, що не підлягає виконанню. Просить стягнути з ПАТ АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані грошові кошти за виконавчим документом в розмірі 228 418,05грн.

Заява мотивована тим, що під час виконання вказаного виконавчого листа, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.04.2014р. (справа №490/9543/13-ц) було визнано недійсним договір поруки від 27.06.2008р., укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили. На думку ОСОБА_1 такі обставини виключають можливість стягнення з нього боргу за вказаним виконавчим листом. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи (ч.3 ст.432 ЦПК).

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27.01.2011р., яке набрало законної сили, був виданий виконавчий лист №2-332/11 про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 92 963,63 дол. США та пеню в розмірі 13 475,72грн., який був пред`явлений до державної виконавчої служби для примусового виконання.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.04.2014р. (справа №490/9543/13-ц), яке набрало законної сили 06.06.2017р., договір поруки від 27.06.2008р., укладений між ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в якості забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору №100 від 27.06.2008р. було визнано недійсним.

Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У пункті 4 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII передбачено скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Таким чином, передбачених Законом № 1404-VIII обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не вбачається.

Крім того, згідно із частиною п`ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, наявність рішення суду, яким був визнаний недійсним договір поруки не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов`язок поручителя щодо виконання зобов`язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Отже, право на стягнення з поручителя заборгованості (шляхом звернення до суду з позовом, за результатами розгляду справи за яким ухвалено судове рішення про стягнення цієї заборгованості з поручителя) було реалізоване кредитором до ухвалення рішення суду про визнання договору поруки недійсним.

Крім того, суд першої інстанції, після ухвалення рішення, позбавлений права переоцінювати докази, які були покладені в його обґрунтування. Така переоцінка може бути надана судами апеляційної та/або касаційної інстанцій, або в порядку перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Відтак, матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а так само і стягнення безпідставно одержаних грошових коштів стягувачем за виконавчим документом, суд не вбачає.

На підставі викладеного, внесена до суду заява є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 369 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа такими, що не підлягає виконанню залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня виготовлення повної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена та підписана суддею 10 липня 2020р.

Суддя