ПОСТАНОВА

Іменем України

03 грудня 2020 року м. Кропивницький

справа № 383/145/20

провадження № 22-ц/4809/1296/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Черненка В.В.

суддів: Єгорової С.М., Чельник О.І.

секретар Гончар В.В.

учасники справи:

ОСОБА_1 - директор ПП «Світоч».

представник ПП «Світоч»- Бірюков А.О.

представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Світоч» на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.06.2020, суддя Замша О.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Світоч» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до приватного підприємства «Світоч» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати.

На обґрунтування позову зазначив, що відповідно до розпорядження Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області від 28.03.2002 № 129-р ОСОБА_2 надано у власність земельну ділянку площею 5,1625 га кадастровий номер :02:001:0207, розташовану на території Бобринецької міської ради Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, право власності на яку посвідчено Державним актом серії ІІІ-КР №042669.

З 21.11.2016 року земельна ділянка на підставі договору оренди була передана в оренду Приватному підприємству «Світоч».

Відповідач на підставі договору зобов`язався щорічно сплачувати орендну плату з урахуванням коефіцієнта індексації в розмірі 7223 грн. 35 коп., що становить 5 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, яка на момент укладання договору складала 144467 грн. 00 коп.

В порушення умов договору відповідач не виконує умови договору щодо сплати орендної плати у визначеному договором розмірі (не здійснюється індексація), а також щодо її внесення (сплати).

Вказує, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.10.2019 року за позовом ОСОБА_2 до ПП «Світоч» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати частково задоволені позовні вимоги: встановлено порушення відповідачем умов договору щодо сплати орендної плати та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати за 2016 рік в сумі 889 грн. 76 коп. та недоплачену орендну плату за 2018 рік в розмірі 154 грн. 59 коп.

У задоволені позовної вимоги щодо розірвання договору оренди та стягнення орендної плати за 2017 рік відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили.

Однак незважаючи на встановлені порушення договірних відносин відповідачем не сплачено позивачу орендну плату за 2019 рік в сумі 8830 грн. 20 коп.

Зазначено, що згідно умов укладеного договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та інших підстав визначених законом.

Враховуючи, що відповідач не виконує умови договору від 21.11.2016 року щодо орендної плати в нього виникла заборгованість по оренді за 2016 рік в розмірі 889 грн. 76 коп., за 2018 рік (недоплата) в розмірі 154 грн. 59 коп., за 2019 рік в розмірі 8830 грн. 20 коп., в зв`язку з чим просив вказаний договір оренди землі розірвати та стягнути заборгованість з орендної плати за 2019 рік в сумі 8830,20 грн. на його користь.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.06.2020 позов задоволено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначено, що відповідач добросовісно помилявся щодо відсутності заборгованості, але після встановлення рішенням суду заборгованості, кошти на суму 1098 грн. в частині заборгованості за 2016, 2018 роки сплачено позивачу через засоби поштового зв`язку, про що свідчить квитанція. Крім того, у постанові Кропивницького апеляційного суду від 11.12.2019 зазначено, що недоплата у 2016 році 889,76 грн. та у 2018 році 154,59 грн. не можна вважатись систематичним порушенням відповідачем умов договору щодо виплати орендної плати, Ця обставина є преюдиційною та не підлягає доведенню. По даному договору оренди відсутня систематична несплата орендної плати. Крім того наявна переплата по орендній платі за попередні роки.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 30.09.2020 відкрито апеляційне провадження.

ОСОБА_2 не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу згідно ст.. 360 ЦПК України.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27.10.2020 справу призначено до розгляду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно статті 367 ЦПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-КР №042669, виданого 29.03.2002 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,16 га., яка розташована на території Бобринецької міської ради. (а.с.10).

21.11.2016 року ОСОБА_2 уклав договір оренди землі з Приватним підприємством «Світоч» строком на сім років. Відповідно до умов договору в оренду передається земельна ділянка площею 5,16 га., нормативно грошова оцінка якої станом на 01.01.2016 року становить 144467 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється у рахуванням індексації. (п.10 Договору). Орендна плата носиться щорічно до 31 грудня.(п.11 Договору). Розмір орендної плати переглядається за згодою сторін у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.(п.13 Договору).

На підтвердження отримання позивачем орендної плати представник відповідача надав платіжні відомості №20, №15, №14 про отримання позивачем коштів по орендній платі за земельні паї за 2015 рік в розмірі - 10000 грн. 00 коп., за 2016 рік в розмірі 15000 грн.00 коп., за 2017 рік в розмірі 15000 грн. Всього позивач отримав 40000 грн. 00 коп. Вказує, що переплата за вказаним договором оренди землі від 21.11.2016 року складає 5888 грн. 35 коп. (40000 грн. 00 коп. - 34115 грн. 65 коп.) з урахуванням переплати за договором оренди землі від 24.10.2006 року.

Суд першої інстанції зазначив, що посилання відповідача на платіжну відомість №20 за оренду за 2015 рік, щодо отримання позивачем сплати орендної плати в розмірі 10000 грн., суд не приймає за належний доказ по справі, оскільки вказані кошти позивач отримав як оренду плату за договором оренди землі від 24.10.2006 рік та не може бути розцінена як плата за зобов`язання, яке наступить (може наступити) у майбутньому, тобто за договором оренди від 2016 року.

Судом встановлено, що договір оренди зареєстрований 22.11.2016 року, в якому погоджені істотні умови, в тому числі розмір та порядок сплати орендної плати. Жодних застережень у договорі про виконання його в частині сплати наперед орендної плати або зарахування раніше отриманих коштів не зазначено.

Заперечення представників відповідача, про відсутності систематичності порушення умов договору, щодо не сплати орендної плати, суд не приймає до уваги, оскільки систематичність (два і більше разів) невиконання умов договору підтверджується встановленими фактами у рішенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.10.2019 року.

Згідно п.38 спірного договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем було допущено істотне порушення договору оренди землі, а саме щодо систематичної несплати орендної плати позивачу за користування на підставі договору оренди від 21.11.2016 року належної йому земельної ділянки за 2016 рік в сумі 889 грн. 76 коп., недоплата за 2018 рік в розмірі 154 грн. 59 коп., за 2019 рік в розмірі 8830 грн. 20 коп., тобто позивач був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору, а тому позовні вимоги щодо розірвання договору оренди землі підлягають задоволенню.

Враховуючи встановлені обставини наявні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за 2019 рік в розмірі 8830 грн.20 коп.

Справа розглядалась судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог

Рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-КР №042669, виданого 29.03.2002 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,16 га., яка розташована на території Бобринецької міської ради. (а.с.10).

21.11.2016 року ОСОБА_2 уклав договір оренди землі з Приватним підприємством «Світоч» строком на сім років.

Відповідно до умов договору в оренду передається земельна ділянка площею 5,16 га., нормативно грошова оцінка якої станом на 01.01.2016 року становить 144467 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 5 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється у рахуванням індексації. (п.10 Договору).

Орендна плата носиться щорічно до 31 грудня.(п.11 Договору).

Розмір орендної плати переглядається за згодою сторін у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законом.(п.13 Договору).

На підтвердження отримання позивачем орендної плати представник відповідача надав платіжні відомості №20, №15, №14 про отримання позивачем коштів по орендній платі за земельні паї за 2015 рік в розмірі - 10000 грн. 00 коп., за 2016 рік в розмірі 15000 грн.00 коп., за 2017 рік в розмірі 15000 грн.

Всього позивач отримав 40000 грн. 00 коп.

Відповідач зазначає, що переплата за вказаним договором оренди землі від 21.11.2016 року складає 5888 грн. 35 коп. (40000 грн. 00 коп. - 34115 грн. 65 коп.) з урахуванням переплати за договором оренди землі від 24.10.2006 року.

Договір оренди зареєстрований 22.11.2016 року, в якому погоджені істотні умови, в тому числі розмір та порядок сплати орендної плати.

Пунктом 43 договору оренди землі, укладеного між сторонами, передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст.15 Закону).

Статтею 21 Закону передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Відповідно до ст.21 Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Згідно ст.ст. 13,15,21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Згідно положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. .610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно п.38 спірного договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. д ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 09.10.2019 за позовом ОСОБА_2 до ПП «Світоч» про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості з орендної плати частково задоволені позовні вимоги: встановлено порушення відповідачем умов договору щодо сплати орендної плати та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_2 заборгованість з орендної плати за 2016 рік в сумі 889 грн. 76 коп. та недоплачену орендну плату за 2018 рік в розмірі 154 грн. 59 коп.

У задоволені позовної вимоги щодо розірвання договору оренди та стягнення орендної плати за 2017 рік відмовлено. Рішення суду набрало законної сили.

Встановлені обставини свідчать, що підстави для розірвання договору оренди землі від 21.11.2016 року, на які посилається позивач, зокрема систематична несплата орендної плати за 2016-2018 роки були предметом дослідження при розгляді справи по якому Бобринецьким районним судом Кіровоградської області від 09.10.2019 постановлено судове рішення і яким визначено відсутність систематичної несплати орендної плати по спірному договору за зазначений період часу.

Суд першої інстанції на зазначені обставини не звернув увагу і ухвалив в цій частині позовних вимог судове рішення яке не ґрунтується на належних та допустимих доказах.

Приймаючи до уваги встановлені обставини суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору оренди у зв`язку з систематичним невиконанням договору не підлягають задоволенню, оскільки відсутні належні та допустимі докази на підтвердження систематичної несплати орендної плати.

В частині позовних вимог про стягнення заборгованості по орендній платі за 2019 рік то висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження сплати орендної плати за 2019 рік за договором оренди від 21.11.2016 року. Посилання відповідача на переплату по орендній платі є необґрунтованими, оскільки переплати здійснені за договором оренди, який діяв до укладення діючого договору.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року)

Приймаючи до уваги встановленні обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції не встановив дійсні обставини по справі, неправильно застосував норми матеріального права та допустив порушення норм процесуального права при розгляді справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до статті 376 ЦПК України в частині розірвання договору оренди з ухваленням нового судового рішення, яким у задоволенні позову в частині розірвання договору оренди землі від 21.11.2016 року укладеного між ОСОБА_2 та Приватним підприємством «Світоч» на земельну ділянку площею 5.1625 га., яка розташована на території Бобринецького міської ради Кіровоградської області, кадастровий номер :02:001:0207 зареєстрований 22.11.2016 року, номер запису про інше речове право 17686081 необхідно відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України апеляційний суд здійснює перерозподіл судових витрат та стягує із позивача на користь відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги пропорційно до їх задоволення в розмірі 1261,20 грн., з відповідача на користь позивача судовий збір 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Світоч», задовольнити частково.

Рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 16.06.2020, скасувати в частині задоволення позову про розірвання договору оренди землі від 21.11.2016 року укладеного між ОСОБА_2 та Приватним підприємством» Світоч» на земельну ділянку площею 5.1625 га. яка розташована на території Бобринецького міської ради Кіровоградської області, кадастровий номер :02:001:0207 зареєстрований 22.11.2016 року, номер запису про інше речове право 17686081 та судових витрат.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до Приватного підприємства «Світоч» про розірвання договору оренди землі, відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін .

Стягнути з приватного підприємства «Світоч» на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі у розмірі 840грн.80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь приватного підприємства «Світоч» 1261,20.(одна тисяча двісті шістдесят одна )грн.. 20 коп.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених ст..389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: