Справа № 661/3769/20
Провадження № 2/661/989/20
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого судді - Червоненка Д.В.,
за участю секретаря судового засідання Петрової А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,
в с т а н о в и в :
Адвокат Ковальчук І.М. звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що 05.03.1999 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 , на Універсальній товарній біржі «Феміда», право власності зареєстровано в БТІ 19.03.1999 року за №1512. Вказує, що на теперішній час позивач не має можливості реалізувати своє право власності через те, що свого часу договір не був нотаріально посвідчений, а його форма не відповідала формі, передбачені законодавством. Відтак просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .
16.12.2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає. Заперечень щодо вирішення справи в заочному порядку не висловлювала.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилась, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином, відзив на позов не подавала.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача, її представника та відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення, відповідно до положень ст.ст. 280 282 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і дійшов наступного висновку.
Так, згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 05.03.1999 року, між сторонами укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .
Цей договір укладено на Універсальній товарній біржі «Феміда», та згідно відмітки в договорі право власності позивача на це нерухоме майно зареєстровано в БТІ 19.03.1999 року за №1512.
Статтею 227 ЦК України, який був чинним на момент укладення біржової угоди, встановлено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.
Частиною 2 статті 15 Закону України «Про товарну біржу», в редакції, яка була чинною на момент укладення біржової угоди, встановлено, що угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
У 1999 році порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні було визначено Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.98 N 121.
Пунктом 1.5. цієї Інструкції встановлено, що державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації.
Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна провадиться на підставі правовстановлювальних документів за рахунок коштів власників нерухомого майна (п. 1.7. Інструкції).
Згідно пункту 1.9. Інструкції, до об`єктів нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, відносяться:
а) житлові і нежитлові будинки, садові будинки, дачі, гаражі, будівлі виробничого, господарського, соціально-побутового та іншого призначення, розташовані на окремих земельних ділянках вулиць, площ і провулків під окремими порядковими номерами;
б) вбудовані в житлові будинки нежитлові приміщення (як частини цих будинків);
в) квартири багатоквартирних будинків. Належні до вказаних об`єктів допоміжні будівлі та споруди реєструються у складі цих об`єктів.
Пунктом 9 Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких провадиться державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, що є додатком 1 до вказаної Інструкції, передбачено договори купівлі-продажу, міни, зареєстровані біржею.
03.08.2004 року набув чинності Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року N 1952-IV.
У відповідності до п. 5 ст. 3 цього Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.
Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Стаття 41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
При цьому, відповідно до положень цивільного процесуального законодавства України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України).
Враховуючи, що право власності позивача на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , визнано державою шляхом здійснення його реєстрації комунальним підприємством «Каховське БТІ» 19.03.1999 року за №1512, і будь-яких відомостей щодо оспорювання чи невизнання цього права визначеним у справі відповідачем, а так само й будь-якою іншою особою, суду не надано, у задоволенні позову про визнання права власності слід відмовити.
Також, суду не надано жодного доказу на підтвердження зазначеного у позові факту ухилення відповідача від нотаріального оформлення угоди (ч. 2 ст. 47 ЦК 1963 року) й відповідних позовних вимог про визнання угоди дійсною, не заявлялось.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-282, 284 ЦПК України, суд
ухвалив:
Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Херсонського апеляційного суду через Новокаховський міський суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д. В. Червоненко