У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Смоляра О.А.

при секретарі Соловей А.С.

з участю скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вдовиченко Наталії Олександрівни,-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії головного державного виконавця, мотивуючи свої вимоги тим, що постановою головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вдовиченко Н.О. від 25.02.2020 року закінчено виконавче провадження № 61155902 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Жодного доказу про виконання рішення суду з виконання виконавчого листа № 2-а/707/20/17 від 03.12.2018 року виданого Черкаським районним судом Черкаської області, яким зобов`язано Свидівоцьку сільську раду розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,12 га для індивідуального садівництва за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування в межах населеного пункту с.Свидівок Черкаського району Черкаської області головним державним виконавцем не надано. Зазначене рішення суду не виконано. Вважає, дії головного державного виконавця Вдовиченко Н.О. такими, що суперечать чинному законодавству, оскільки державним виконавцем не вжито всіх заходів примусового виконання рішення, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі наведеного, просить суд, визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вдовиченко Н.О. про закінчення виконавчого провадження від 25.02.2020р. та зобов`язати державного виконавця відновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-а/707/20/17 від 03.12.2018р. виданого Черкаським районним судом Черкаської області.

У відзиві на скаргу суб`єкт оскарження головний державний виконавець Вдовиченко Н.О. зазначає, що після направлення 05.02.2020 року відповідно до ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» на адресу боржника вимогу, якою зобов`язано протягом 10-ти днів розглянути питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,12 га для індивідуального садівництва за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування в межах населеного пункту с.Свидівок Черкаського району Черкаської області, 15.02.2020 року від Свидівоцької сільської ради надійшло повідомлення в якому повідомлялося про те, що на 76 сесії сільської ради від 12.02.2020 року було розглянуто питання « Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення ОСОБА_1 », але рішення не прийнято. Після чого 25.02.2020 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні до викладених у скарзі.

Державний виконавець в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд скарги без її участі, скаргу не визнала, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з підстав викладенних у відзиві.

Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні в Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебувало виконавче провадження № 61155902 з виконання виконавчого листа № 2-а/707/20/17 виданого 03.12.2018 року Черкаським районним судом Черкаської області про зобов`язання Свидівоцької сільської ради розглянути питання про затвердження проекту землеустрою ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,12 га для індивідуального садівництва за рахунок земель не наданих у власність або постійне користування в межах населеного пункту с.Свидівок Черкаського району Черкаської області.

Постановою головного державного виконавця Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вдовиченко Н.О. від 05.02.2020 року закінчено вказане виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до ч. 1ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судом встановлено, що рішення Черкаського районного суду Черкаської області № 2-а /707/20/17 фактично не виконано, оскільки Свидівоцькою сільською радою на сесії лише розглянуто питання, але не прийнято рішення відповідно до вимог п.9 ст.118 ЗК України про відмову або затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність, суд приходить до висновку, що вказані обставини не були враховані державним виконавцем під час виконання вищевказаного рішення суду та не вжито всіх заходів примусового виконання рішення, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що головним державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вдовиченко Н.О. було допущено порушення зазначених вимог закону при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», а тому вказана постанова є передчасною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Разом з тим, згідно ч.ч.1,2 ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, якою у разі встановлення обґрунтованості скарги визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Водночас ч.1 ст.41 Закону визначено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже, ч.1 ст.41 Закону, яка є імперативною нормою, чітко визначено наслідки скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, тобто відновлення виконавчого провадження здійснюється постановою виконавця, а не судовим рішенням за результатами розгляду скарги на постанову про повернення виконавчого документа.

В свою чергу, у разі недотримання державним виконавцем приписів ч.1 ст.41 Закону, учасники виконавчого провадження не позбавленні права звернутися до суду з відповідною скаргою.

Таким чином, оскільки скарга не містить жодних доводів чи доказів щодо порушення державним виконавцем приписів ч.1 ст.41 Закону, та з урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду скарги, в апріорі не може їх містити, вимога скарги щодо відновлення виконавчого провадження є передчасною, безпідставною та необґрунтованою, а відтак не підлягає задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог скарги, шляхом визнання незаконною та скасування постанови від 25.02.2020р. винесену головним державним виконавцем Вдовиченко Н.В. про закінчення виконачого провадження №61155902.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-89, 259- 261, 273, 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу - задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову від 25 лютого 2020 року винесену головним державним виконавцем Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вдовиченко Наталією Олександрівною про закінчення виконачого провадження №61155902.

В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.

Учасники справи можуть ознайомитись з текстом ухвали, в електронній формі, на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень в мережі Інтернет - http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 03 липня 2020 року.

Суддя: О. А. Смоляр