Справа № 386/987/19
Провадження № 2/386/51/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гарбуз О. С.

з участю: секретаря судового засідання Фенюшиної Ю.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - Головне управління) та ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління та ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії, шляхом направлення 11.10.2019 позовної заяви поштою, яка надійшла до суду 16.10.2019. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач звернулась до Головного управління із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2 га. для ведення особистого селянського господарства на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, до якої додано перелік необхідних документів, передбачений ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Головне управління листом від 30.05.2018 позивачу відмовило у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, однак рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 по справі №811/1719/18 позовні вимоги позивача було задоволено, визнано протиправною відмову та зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_4 з урахуванням висновків суду. На підставі зазначеного рішення суду у справі №811/1719/18, наказом Головного управління від 06.11.2018 №11-7726/14-18-СГ позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2 га., із цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства. Позивач, маючи законні сподівання та правомірні очікування, підтверджені рішенням суду, яке набрало законної сили та наказом Головного управління від 06.11.2018 №11-7726/14-18-сг, замовила відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, який розроблено у встановленому законодавством порядку. Крім того, висновком державної експертизи землевпорядної документації від 03.05.2019 №281 підсумовано, що вказаний проект землеустрою підготовлений згідно з вимогами законодавства, встановленими стандартами та нормами, а також позитивно оцінений та погоджений.

Представник позивача вказав, що позивач звернулась до державного кадастрового реєстратора відділу у Голованівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою від 07.08.2019 про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, а саме про державну реєстрацію земельної ділянки, однак рішенням від 14.08.2019 №РВ-019 позивачу відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв`язку з перетином ділянки з ділянкою з кадастровим номером :02:000:0688 (площа співпадає на 0,2281%) та з ділянкою з кадастровим номером :02:000:0689 (площа співпадає на 99,7741%).

Представник позивача зазначає, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на бажану позивачем ділянку, під час розроблення останньою проекту землеустрою, ОСОБА_2 23.08.2019 зареєстровано право власності. Підставою виникнення права власності на спірну земельну ділянку є наказ Головного управління від 09.08.2018 №11-4135/14-19-СГ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 2,0 га., розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Вважає наказ Головного управління та державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0688 та :02:000:0689 такими, що порушують права позивача і такі протиправні дії Головного управління взагалі зводять судовий захист нанівець, оскільки в такому разі він є ілюзорним і не поновлює права особи реально, тоді як особа набувши правомірних очікувань і законних сподівань не може їх реалізувати через створення штучних перешкод Головним управлінням для реалізації громадянином права на землю. Отже, приймаючи спірний наказ Головне управління фактично унеможливило реалізацію наказу від 06.11.2017 прийнятого на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.08.2018 у справі №811/1719/18, цим самим нівелював кінцеву стадію судового захисту позивача на приватизацію земельної ділянки за встановленою законодавством процедурою. Крім того, навіть при скасуванні оспорюваного наказу Головного управління, права позивача не будуть відновлені, оскільки при чинності державної реєстрації спірних земельних ділянок, а саме з кадастровими номерами :02:000:0688 та :02:000:0689, позивач позбавлена можливості державної реєстрації земельної ділянки, визначеної проектом землеустрою. Відтак, єдиним можливим та ефективним способом захисту прав позивача є саме скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0688 та :02:000:0689.

Представник позивача вважає, що поновлення прав, законних сподівань та правомірних очікувань позивача тягне за собою не лише визнання протиправним та скасування наказу Головного управління від 09.08.2019 №11-4135/14-19-СГ, а й закриття відповідних Поземельних книг, відкритих під час реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0688 та :02:000:0689. Наявність протиправних записів про державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0688 та :02:000:0689 порушують права позивача, оскільки унеможливлюють реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельну ділянку, яку позивач має намір приватизувати. При цьому, у чинному законодавстві України відсутні механізми щодо самостійного звернення позивача до органів Держгеокадастру із заявою про скасування протиправного запису, який порушує її права. При зверненні до суду з даним позовом позивачем обрано саме такий спосіб захисту, який може відновити її становище та захистити порушене право.

У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 14, 19 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 21 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 79-1 ЗК України, представник позивача просить визнати недійсним наказ Головного управління від 09.08.2019 №11-4135/14-19-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2 га. з кадастровим номером :02:000:0689; визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2 га., розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області з кадастровим номером :02:000:0689; зобов`язати Головне управління закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням реєстрації земельної ділянки площею 2 га., розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області за кадастровим номером :02:000:0689; визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області з кадастровим номером :02:000:0688; зобов`язати Головне управління закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням реєстрації земельної ділянки площею 2 га., розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області за кадастровим номером :02:000:0688; присудити на користь позивача понесені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління.

Провадження в даній справі відкрито ухвалою суду від 21.10.2019, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання.

05.11.2019 до суду від Головного управління надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти позову, оскільки позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а аргументи на яких вони ґрунтуються спростовуються наступним. Зазначає, що виходячи з приписів ст.ст. 16, 118 ЗК України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку. На підставі рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.08.2018, яке набрало законної сили 24.10.2018 позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою в формі наказу №11-7726/14-18-СГ. 05.03.2019 ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою в формі наказу №11-655/14-19-СГ. Головне управління не має підстав вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а відтак - і порушеного права позивача.

Разом з тим, 05.08.2019 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління із заявою про затвердження проекту землеустрою, до якої додав проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку. Не маючи обґрунтованих підстав для відмови ОСОБА_2 , керуючись ст.ст. 118, 122, 186 ЗК України, Головним управлінням було видано наказ від 09.08.2019 №11-4135/14-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою», тобто ОСОБА_2 отримав земельну ділянку у власність у відповідності до чинного законодавства та з дотриманням процедури отримання безоплатно у власність земельної ділянки. Відповідно до ст. 41 Конституції України приватна власність є невідчужуваною, тоді як в разі прийняття рішення про скасування наказу та скасування державної реєстрації буде порушено права ОСОБА_2 , що є недопустимим. Просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 98-101 т. 1).

27.11.2019 за клопотанням представника позивача ОСОБА_1 постановлено ухвалу, якою у Головного управління витребувано належним чином завірену копію «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 », затвердженого наказом Головного управління від 09.08.2019 №11-4135/14-19-СГ, а також у відділі у Голованівському районі Головного управління витребувано роздруківки Поземельних книг на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0688 та :02:000:0689.

На виконання ухвали суду про витребування доказів 03.12.2019 до суду надійшли витребувані докази від відділу у Голованівському районі Головного управління; 10.01.2020 від Головного управління надійшов лист про відсутність в управлінні витребуваних доказів (а.с. 202 т. 1).

18.02.2020 проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 18.03.2020 визнано відсутніми повноважень у ОСОБА_5 як фізичної особи (не адвоката) на представництво інтересів ОСОБА_2 в даній справі за пред`явленою довіреністю, посвідченої 10.02.2018 приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В., зареєстрованої в реєстрі за №160.

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, оскільки судову повістку було вручено її представнику ОСОБА_1 .

Представник позивача, який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові. Пояснив, що Головне управління порушило право позивача, оскільки надало дозвіл на виготовлення технічної документації іншій особі - відповідачу ОСОБА_2 , попередньо надавши такий дозвіл щодо тієї самої земельної ділянки позивачу. Проект ОСОБА_2 , який надійшов до Головного управління після затвердження останнім висновку щодо землевпорядної документації позивача, порушує принцип добросовісності та право позивача на отримання у власність земельної ділянки. Разом з тим, у Головного управління не було б підстав для відмовити позивачу у затвердженні технічної документації. Просив визнати факт відсутності проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 та його затвердження, оскільки Головним управлінням доказів на підтвердження наявності таких доказів не надано, як і не надано відповідачем ОСОБА_2 . Вважав, що задоволення позову не призведе до порушення прав відповідача ОСОБА_2 , оскільки останній має право повторно звернутись до Головного управління із заявою про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою та зможе отримати у власність земельну ділянку, однак за рахунок іншої земельної ділянки, а не за рахунок земельної ділянки, щодо якої позивачу було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою. Просив задовольнити позов повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, оскільки судову повістку було вручено його представнику ОСОБА_3 .

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що при оформленні права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 не було порушено відповідну процедуру, оскільки той звернувся до Головного управління з відповідною заявою, отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою, розробив такий проект, після чого - подав на затвердження. Головне управління затвердило ОСОБА_2 проект землеустрою так як жодних обтяжень на земельну ділянку не було, тобто ОСОБА_2 отримав земельну ділянку у власність законним шляхом. При цьому, затверджуючи проект землеустрою, Головне управління не надає пріоритет у наданні земельної ділянки у власність тому, чи іншому громадянину, а наказ про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, не дає підстав для відмови у затверджені іншої технічної документації щодо іншої особи. Право власності ж на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації такого права. ОСОБА_2 прийняв у власність земельну ділянку. Просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача Головного управління в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про направлення 22.05.2020 судового виклику на електронну адресу "", заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.05.2018 позивач звернулась до Головного управління із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га. для ведення особистого селянського господарства на території Крутеньківської сільської ради (а.с. 10 т. 1).

06.11.2018 Головним управлінням винесено наказ №11-7726/14-18-СГ, яким позивачу на її заяву від 03.05.2018 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою (а.с. 10 на звороті, 104 т. 1).

05.03.2019 Головним управлінням винесено наказ №11-655/14-19-СГ, яким відповідачу ОСОБА_2 на його заяву надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою (а.с. 102 т. 1).

Згідно наказу Головного управління від 06.11.2018 №11-7726/14-18-СГ, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу для ведення особистого селянського господарства (а.с. 7-35 т. 1), в якій наявні технічний звіт про топографо-геодезичні роботи з кадастровою/топографічною зйомкою, відомість оцінки точності GPS-вимірювань в режимі RTK та обчислення координат точок місцевості, відомість вирахування координат та площі земельної ділянки, проект акту приймання-передачі межових знаків на зберігання з додатком, відомість вирахування площі земельної ділянки, викопіювання з кадастрової карти (плану), висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, висновок державної експертизи землевпорядної документації, затверджений Головним управлінням 03.05.2019.

Відповідно до копії наказу Головного управління від 09.08.2019 №11-4135/14-19-СГ, відповідачу ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано у власність земельну ділянку площею 2 га. із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (кадастровий номер :02:000:0689) (а.с. 37, 103 т. 1).

14.08.2019 державним кадастровим реєстратором відділу у Голованівському районі Головного управління за зверненням позивача від 07.08.2019 винесено рішення №РВ-019 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, у зв`язку з відсутньою електронною копією технічної документації із землеустрою у форматі PDF та перетином інших ділянок, а саме земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0688 (площа співпадає на 0,2281%) та земельною ділянкою з кадастровим номером :02:000:0689 (площа співпадає на 99,7741%) (а.с. 38-40 т. 1).

Згідно копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно...> №179587390 від 03.09.2019 та копії поземельної книги щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0689, ОСОБА_2 зареєстрував право власності на цю земельну ділянку 23.08.2019 (а.с. 41, 121-132 т. 1).

Згідно копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно...> №179586771 від 03.09.2019 та копії поземельної книги щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0688, цю земельну ділянку віднесено до державної власності (а.с. 41, 133-142 т. 1).

Як вбачається з листа відділу у Голованівському районі Головного управління від 02.12.2019 №9-11-0.21-373/109-19 та листа Головного управління від 03.01.2020 №9-11-0.61-95/2-20, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 до відділу та до Головного управління на зберігання не надходив (а.с. 120, 202 т. 1).

Отже, за вказаних обставин виникла ситуація, за якою на одну й ту ж саму вже сформовану земельну ділянку претендують дві особи. При цьому, як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач звернулась до Головного управління з відповідною заявою про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою раніше, ніж відповідач ОСОБА_2 , тоді як останній раніше звернувся до Головного управління з відповідною заявою про затвердження проекту землеустрою, ніж позивач.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У пункті «б» частини першої ст. 81 ЗК України зазначено, що однією з підстав набуття громадянами України права власності на земельні ділянки є безоплатна їх передача із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до частин шостої - одинадцятої ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 ЗК України.

У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Нормами частин 4-7 ст. 186-1 ЗК України визначено, що розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту.

Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Органам, зазначеним у частинах першій - третій цієї статті, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати:

додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до статті 50 Закону України "Про землеустрій";

надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями;

проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт.

Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави дійти висновку про те, що чинним законодавством не передбачено обмеженого права Головного управління на видачу наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність двом і більше особам.

При цьому, згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є одним з етапів процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, постанова від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 в законний спосіб, не порушуючи вимоги ЗК України, скориставшись своїм правом щодо набуття права власності на земельну ділянку, звернувся до Головного управління, яке 05.03.2019 надало дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.

09.08.2019 Головне управління затвердило документацію із землеустрою та надало ОСОБА_2 у власність земельну ділянку, яка не була обтяжена, не знаходилась у власності інших осіб, в тому числі позивача.

При цьому, підстав для відмови ОСОБА_2 у затвердженні документації із землеустрою, передбачених ст. 186-1 ЗК України, у Головного управління не було, а тому спірний наказ є законним, не порушує права позивача, в тому числі на реалізацію наданого права на отримання у власність земельну ділянку.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справі «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 5 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 5 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 4 вересня 2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 6 листопада 2008 року).

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

В даній справі, з огляду на характер спірних правовідносин, установлені судом обставини, у зв`язку з правомірним набуттям відповідачем ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку, лише обставина надання права на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу та виготовлення нею такого проекту щодо тієї самої земельної ділянки, не дає підстави для позбавлення права власності на земельну ділянку ОСОБА_2 , який також розробивши проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та перший подав свій проект на затвердження.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання незаконними та скасування оскаржуваного наказу та скасування державної реєстрації речового права.

Доводи позивача про те, що дії Головного управління спрямовані на вчинення штучних перешкод у наданні їй у власність земельної ділянки є надуманими та жодними доказами не підтверджені.

Аргументи представника позивача про визнання судом на підставі ч. 10 ст. 84 ЦПК України тих обставин, що ОСОБА_2 проект землеустрою взагалі виготовлений не був, оскільки такий доказ не був наданий Головним управлінням, є безпідставними, так як такі докази не витребовувались у іншого відповідача ОСОБА_2 , при цьому спростовуються наказом Головного управління від 09.08.2019 №11-4135/14-19-СГ.

З наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в сумі 3842 грн., що підтверджується квитанцією АТ "Ощадбанк" №22621 від 10.10.2019 (а.с. 1), покладаються на позивача.

Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Відмовити повністю в задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до Головного управління та ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3842 грн. покласти на позивача ОСОБА_4 .

Місце проживання позивача ОСОБА_4 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Місцезнаходження відповідача Головного управління: вул. Академіка Корольова, буд. №26, м. Кропивницький, поштовий індекс 25030, ідентифікаційний код юридичної особи в .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Враховуючи п. 3 розділу XII "ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ" ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), вищезазначені в рішенні процесуальні строки продовжуються на строк дії такого карантину.

Дата складення повного судового рішення: 10 липня 2020 року.

Суддя Гарбуз О. С.