Справа № 473/4188/20
РІШЕННЯ

іменем України

"16" грудня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Старжинської О.Є., при секретарі судового засідання - Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини

ВСТАНОВИВ:

04.12.2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту його постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на час його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог заявник зазначав, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , спадкоємців за заповітом немає, до складу спадщини входить земельна ділянка площею 0,1406 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 14.05.2014 року реєстраційною службою Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області та земельні ділянки в межах території Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та які знаходяться в оренді.

Посилаючись на те, що на час відкриття спадщини після смерті батька він спадщину не прийняв шляхом подачі заяви в шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріальної контори, спадкова справа не заведена, але з червня 2018 року він проживав разом з батьком у житловому будинку АДРЕСА_1 , оскільки припинив спільне проживання з дружиною та здійснював догляд за батьком, хоч і був зареєстрованим за іншою адресою: АДРЕСА_2 , заявник просив заяву задовольнити.

В судовому засіданні заявник підтримав вимоги заяви, вказуючи на наявність доказів (довідки від 23.11.2020 року, пояснень свідків), що підтверджують факт його постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, та юридичне значення цього факту.

Заінтересована особа - представник Олександрівської селищної ради Вознесенського району - в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Згідно копії свідоцтва про народження заявника його батько - ОСОБА_5 (російською мовою), батько заявника помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкодавець ОСОБА_2 не складав заповіт, спадкова справа не заведена, заявник з заявою про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, до нотаріальної контори не звертався.

Згідно статті 1261 ЦК України спадкоємцем за законом першої черги є син (заявник) після смерті померлого батька ОСОБА_2 , до складу спадщини входить земельна ділянка площею 0,1406 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить спадкодавцю згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 14.05.2014 року реєстраційною службою Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області та земельні ділянки в межах території Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, що призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та які знаходяться в оренді.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Олександрівської селищної ради від 23.11.2020 року заявник ОСОБА_1 не є зареєстрованим на час відкриття спадщини за адресою постійного проживання спадкодавця: АДРЕСА_1 , має реєстрацію іншого місця проживання: АДРЕСА_2 , але з 2017 року ОСОБА_1 без реєстрації постійно проживав разом з батьком ОСОБА_2 по день його смерті, здійснюючи догляд за ним.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом норми статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

В судовому засіданні факт постійного проживання заявника ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини підтверджується наступними доказами:

- довідкою від 23.11.2020 року складеною виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради Вознесенського району, якою підтверджено постійне проживання заявника з спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 ;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , які підтвердили обставини викладені в довідці складеній виконавчим комітетом Олександрівської селищної ради Вознесенського району та вказали на причину не проживання заявника за адресою реєстрації: припинення спільного проживання з дружиною.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 з 2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки встановлення цього факту необхідне йому для вирішення спадкових прав.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 319 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в Миколаївський апеляційний суд через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Суддя: О.Є.Старжинська