Ухвала

10 липня 2020 року

м. Київ

справа 363/2301/17

провадження № 61-11184св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Вищедубечаньке лісове господарство», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними наказів та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року, ухваленого в складі судді Рудюка О. Д. та постанову Київського апеляційного суду від 06 травня

2019 року, прийняту у складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Оніщука М. І.,

Чобіток А. О.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вишгородська Пуща» ( далі - ТОВ «Вишгородська Пуща») звернулося до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі -

ГУ Держгеокадастру у Київській області), ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство» (далі - ДП «Вищедубечаньке лісове господарство»), прокуратура Київської області, Кабінет Міністрів України про визнання наказу недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

У жовтні 2017 року перший заступника прокурора Київської області ( далі - прокурор) звернувся з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ГУ Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ДП «Вищедубечаньке лісове господарство», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними наказів та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння.

У грудні 2017 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ГУ Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ДП «Вищедубечанське лісове господарство», ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 16 жовтня

2018 року позов ТОВ «Вишгородська Пуща» про визнання наказу недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право власності та витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково.

Позови прокурора подані в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України задоволено частково.

Визнано недійсними та скасовано накази ГУ Держгеокадастру у Київській області:

№ 31-10-7777.3-5156/0/38-15-СГ від 04 вересня 2015 року, яким затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянину ОСОБА_2 на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області» та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 1,3031 га кадастровий номер :33:026:7002 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області;

№ 31-10-7777.3-5154/0/38-15-СГ від 04 вересня 2015 року, яким затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність» для ведення особистого селянського господарства громадянці ОСОБА_3 на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку, площею 0,4602 га кадастровий номер :33:026:7002 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності, індексний номер: 46225961, видане ОСОБА_2 (Ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) 23 жовтня

2015 року Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області на земельну ділянку площею 1,3031 га кадастровий номер :33:026:7002.

Визнано незаконним поділ земельної ділянки площею 1,3031 га кадастровий номер :33:026:7002 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області та об`єднання новоутворених земельних ділянок в земельні ділянки кадастровий номер :33:016:6001 площею 0,6649 га, кадастровий номер :33:020:6005 площею 0,1997 га, кадастровий номер :33:022:6006 площею 0,2184 га та кадастровий номер :33:020:6006 площею 0,4601 га.

В інших позовних вимог відмовлено

.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Апеляційну скаргу прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України задоволено.

Скасовано рішення Вишгородського районного суду Київської області

від 16 жовтня 2018 року в частині вирішення позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння та ухвалено в цій частині нове рішення.

Витребувано на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,4601 га з кадастровим номером :33:020:6006, площею 0,1997 га з кадастровим номером :33:020:6005 і площею 0,2184 га з кадастровим номером :33:022:6006, загальною вартістю 28 076,19 грн, які розташовані на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району.

Витребувано на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :33:016:6001 площею 0,6649 га вартістю 105 600 грн, яка розташована на території Лебедівської сільської ради Вишгородського району.

В іншій частині рішення Вишгородського районного суду Київської області

від 16 жовтня 2018 року залишено без змін.

У червні 2019 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року в частині задоволенні позову прокурора про визнання недійсним та скасування наказів ГУ Держгеокадастру в Київській області від 04 вересня 2015 року

№ 31-10-7777.3-5156/0/38-15-СГ, № 31-10-7777.3-5154/0/38-15-СГ та постанову Київського апеляційного суду від 06 травня 2019 року, якою рішення суду першої інстанції у вказаній частині залишено без змін та в частині задоволення позову прокурора про витребування на користь держави з його та ОСОБА_4 незаконного володіння земельних ділянок, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано справу з Вишгородського районного суду Київської області.

У липні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до вимог статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (тут і надалі у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцять статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «Вищедубечаньке лісове господарство», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсними наказів та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння та за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 16 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 травня 2019 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта