Справа № 225/7314/19
Провадження № 2/225/107/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 січня 2020 року м.Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області у складі :
судді - Мигалевича В.В.,
секретаря судового засідання Голубової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини, яка проживає з дитиною, якій не виповнилося три роки,-
Позивач звернулася до суду із вказаною вище позовною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем по справі. Під час вказаного шлюбу у сторін по справі народився син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки сімейні стосунки сторін не склалися, то з березня 2019 року шлюбні стосунки сторін фактично припинені, а внаслідок припинення з боку відповідача матеріального забезпечення дитини, нею було подано до суду позовну заяву про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина.
Разом з цим позивач вважає, що оскільки вона проживає разом з дитиною якій не виповнилося три роки, а тому не працює, тож має право на отримання аліментів від відповідача на своє утримання до виповнення сином трирічного віку в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку ОСОБА_2 .
Обґрунтовує таку позицію тим, що відповідач має молодий вік, офіційно працевлаштований та має стабільний заробіток, жодних вад зі здоров`ям не має, на його утриманні інших осіб не перебуває, тож вважає, що він має можливість надавати їй матеріальну допомогу саме в такому розмірі.
В судове засідання позивач не прибула, надала до суду заяву з проханням справу розглядати без її участі, наполягала на задоволенні позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув з невідомої суду причини, про день час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи без його участі суду не надавав. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України заочно.
Дослідив матеріали справи, з`ясував обставини, що мають значення для вирішення спору та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, визначившись із правовими нормами, які слід застосувати до спірних відносин, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з відповідачем з 21 жовтня 2014 року, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15 жовтня 2019 року (а.с.6).
Під час перебування у шлюбі у сторін по справі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_2 (а.с.7), на утримання якого з позивача за рішенням Дзержинського міського суду Донецької області, стягнено аліменти.
У зв`язку з тим, що позивач проживає разом із дитиною, яка не досягла трирічного віку, а тому не працює, то нею в позові ставиться питання про стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання до виповнення сином трирічного віку.
З огляду на це суд зазначає таке:
Спірні правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 2 та ч. 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Згідно ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Отже, в судовому засіданні доведено, що позивач по справі є матір`ю, а відповідач батьком, малолітнього ОСОБА_2 , який відповідно до Акту від 31.10.2019 року № 9982 про фактичне проживання особи, посвідченого спеціалістом СРМП ВЦА м.Торецьк Донецької області ОСОБА_3 , проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 з 01 жовтня 2019 року та перебуває на її утриманні та вихованні. (а.с.9).
Даний Акт суд вважає належним та допустимим доказом того, що дитина, ОСОБА_4 , проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 .
Отже, аналізуючи викладене суд доходить висновку що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на користь позивача на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку.
Що стосується розміру таких аліментів, то відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, при визначенні розміру цієї допомоги суд враховує, що відповідач працевлаштований, за рішенням суду з нього стягнено аліменти на утримання малолітнього сина.
З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про те, що відповідач може надавати дружині, яка проживає разом з дитиною, якій не виповнилося трьох років, щомісяця допомогу в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу до виповнення сином ОСОБА_5 трирічного віку.
Суд вважає таке рішення не тільки законним і обґрунтованим, а й справедливим, оскільки, з урахуванням всіх обставин справи, саме такий розмір грошового утримання дружини відповідача забезпечить баланс між забезпеченням права дружини на утримання від чоловіка , та можливостями відповідача матеріально забезпечувати себе.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, суд доходить висновку про доведеність заявлених вимог, тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів.
У відповідності до ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Положеннями ч. ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки раніше суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, позивачем і відповідачем судові витрати не понесені, ураховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судовий збір не стягується зі сторін по справі, оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору, а стягнення судового збору з відповідача у даному випадку не передбачено процесуальним законом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 84,182 СК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини, яка проживає з дитиною, якій не виповнилося три роки задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на її утримання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01.11.2019 року, та продовжувати стягнення до досягнення сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Заочне рішення може бути переглянуте Дзержинським міським судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03.10.2017 року.
Суддя: