Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2413/19

Номер провадження: 2-о/511/15/20

"23" січня 2020 р. Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Бобровська І. В.

за участі секретаря судового засідання Жураковської К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Роздільна цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління ДМС України в Одеській області про встановлення факту постійного проживання на території України,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника адвоката Шевчук К.М.,

ВСТАНОВИВ:
20.12.2019 року представник заявника адвокат Шевчук К.М. звернувся до суду в інтересах заявника ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України.
Свої вимоги заявник мотивує тим, що заявник ІНФОРМАЦІЯ_1 народився в м.Южно Сахалінськ Сахалінської області, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 . У 1965 року заявник з батьками переїхав до магаданської області, де він жив до призову до радянської армії у 1978 року Ольським РВК Магаданської області. У грудні 1978 року заявник самовільно залишив військову частину. У травні 1980 року він був заарештований у м. Одесі та засуджений військовим трибуналом Одеського гарнізону до 7 років позбавлення волі. З 1980 року по 1984 рік відбував покарання у колонії с. Біленьке Запорізської області (№99), з 1984 року по 1987 рік на тюремному режимі у м. Івано Франківськ. Після звільнення у 1987 році вибув до батьків у м. Ростов на Дону. У м. Ростов на Дону у 1987 році отримав паспорт громадянина СРСР, зразка 1974 року. У 1987 році переїхав до м. Запоріжжя, уклав шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народився від шлюбу син ОСОБА_4 . У 1989 році розірвав шлюб. З 1987 року працював на різних підприємствах, що підтверджується копією трудової книжки. 01.02.1991 року заявник уклав шлюб з ОСОБА_5 16.04.1992 року вищевказаний шлюб було розірвано. За весь час шлюбу заявник за кордон не виїжджав. Заявник зазначає, що станом на 24.08.1991 року проживав у м. Запоріжжі. У 1993 році заявник поїхав на відпочинок до м. Одеси, де познайомився зі ОСОБА_6 , з якою почав проживати цивільним шлюбом. У 1993 році ми переїхали до с. Новодмитрівка Роздільнянського району Одеської області, де працював слюсарем та доярем до 2002 року. Він досі проживає у вказаному селі, радянський паспорт ним було втрачено. 21.11.2018 року заявник звернувся до Роздільнянського РВ ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про оформлення паспорту громадянина України. 23.01.2019 року його особу було встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи, але належність до громадянства України підтверджена не була.
У зв`язку з вищевикладеним заявник просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на території України станом 24 серпня 1991 року, у повнолітньому віці.
Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 24.12.2019 року провадження по справі відкрито.
17.01.2020 року на адресу суду від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надійшов відзив, відповідно до якого представники заінтересованої особи зазначили, що заявником було порушено процедуру звернення до суду по справам щодо встановлення факту проживання на території України, а саме: заявник не звернувся до територіального підрозділу ГУ ДМС України в Одеській області з заявою встановленого зразка про набуття чи встановлення належності до громадянства України, не надав до ГУ ДМС України в Одеській області жодних документів, зазначених у Порядку, а отже заявник не використав всі можливості для отримання статусу громадянина України та звернення до суду із заявою про встановлення факту є передчасним, у зв`язку з чим просили суд залишити без розгляду вищевказану заяву про встановлення факту, оскільки мається спір про право.
Заявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Шевчук К.М. в судовому засіданні зазначили, що спір про право відсутній.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз`яснено в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Постановою Верховного суду від 22.08.2018 року (справа №363/214/17-ц) визначено, що перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку є невичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При цьому не виключається встановлення факту постійного проживання на території України.
Як вбачається з матеріалів справи заявник звертався до ГУДМС України в Одеській області із заявою встановленого зразка про набуття чи встановлення належності до громадянства України. Відповідно до висновку , затвердженого Начальником Головного управління Державної міграційної служби України від 23.01.2019 року встановлено, що заявник ОСОБА_1 звертався до Роздільнянського РВ ГУ ДМС України в Одеській області з заявою про первинне оформлення паспорта громадянина України та надав на підтвердження цього відповідний перелік документів. (а.с.21-22)
Суд не може погодитись із такими твердженнями заінтересованої особи, оскільки заявником в даній справі не оскаржується відмова ГУ ДМС України в прийнятті до громадянства України, чи будь-яка інша вимога, яка містить у собі спір про право.
У зв`язку з вищевикладеним суд приходить до висновку про відсутність спору про право, оскільки необхідність встановлення факту постійного проживання на території України входить до переліку юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, встановлення вказаного факту чи його не підтвердження у судовому порядку, не породжує спір про право, а може лише підтвердити факти, які породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, а не подальше вирішення спору про право. Заявник до органів ДМС України звертався, було прийнято рішення про встановлення його особи і про не підтвердження належності до громадянства України, що й змусило його звернутись до суду для встановлення вказаного факту.
Керуючись ст. 315 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заяви представника ГУ ДМС України в Одеській області Білоконь Н.О. про залишення заяви ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа Головне управління ДМС України в Одеській області про встановлення факту постійного проживання на території України без розгляду відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя: Бобровська І. В.