КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-6044/12
Провадження № 22-ц/824/6062/2020
УХВАЛА

06 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Мельника Я.С., розглянув матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2012 року позов задоволено частково, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним заочним рішенням, ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, яка не повною мірою відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України та подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, через що ухвалою Київського апеляційного суду від 04 березня 2020 року апеляційну скаргу було залишено без руху із наданням строку для усунення недоліків.

На виконання вказаної ухвали, представник ОСОБА_2 подав до суду клопотання про усунення недоліків, посилаючись на те, що про наявність оскаржуваного судового рішення йому стало відомо в 2019 році, при цьому інших обґрунтованих підстав для поновлення пропущеного строку не вказав.

Відповідно до ст. 357 ЦПК України суд визначає чи є підстави, викладені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження поважними чи ні.

Згідно ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 68 Конституції України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Таким чином, посилання представника апелянта на те, що він лише 2019 року дізнався про наявність даного судового рішення не можуть бути поважними для забезпечення процедури поновлення строку на оскарження, оскільки не містять посилання на конкретні об`єктивні причини пропуску строку на апеляційне скарження, крім того, апелянтом не було надано доказів наявності об`єктивних перешкод, які завадили вчасному зверненню до суду із апеляційною скаргою, що може призвести до порушення прав іншої сторони та викликати сумнів в об`єктивності суду, а посилання апелянта на гарантоване право на апеляційне оскарження без дотримання процедури саме по собі не може слугувати підставою для поновлення строку (справа «Устименко проти України» (Case of Ustimenko v. Ukraine) (Заява № 32053/13).

Відповідно до ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно ст. 81 ЦПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало чинності, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у такому його елементі справедливого судового розгляду як принцип правової визначеності.

Таким чином, оскільки апелянтом, всупереч вимог цивільно-процесуального закону, не надано обґрунтованих підстав для поновлення пропущеного строку, то підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.

Керуючись ст. 358 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 25 вересня 2012 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя Київського

апеляційного суду Я.С. Мельник