ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року

м.Суми

Справа №580/1399/18

Номер провадження 22-ц/816/214/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Лебединського районного суду Сумської області у складі судді Стеценка В.А. від 18 листопада 2019 року, ухвалене у м. Лебедин Сумської області, повне рішення складено 27 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2018 року ОСОБА_1 пред`явила до суду позов про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відшкодування майнової та моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 03 травня 2018 року о 17 годині 00 хвилин на балконі її квартири АДРЕСА_1 сталася пожежа через пустощі з вогнем сина відповідачів малолітнього ОСОБА_4 , мешканця квартири АДРЕСА_2 .

Пожежею позивачці була завдана матеріальна та моральна шкода, яку відповідачі відмовляються добровільно відшкодувати, посилаючись на відсутність їх вини у пошкодженні її балкону.

Тому ОСОБА_1 звернулася до суду та просила стягнути з відповідачів в солідарному порядку завдану їй майнову шкоду у розмірі 21215 грн та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 18 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди 6172 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 1000 грн, по 500 грн з кожного.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що розмір завданої ОСОБА_1 матеріальної шкоди внаслідок пожежі, яка виникла через пустощі сина відповідачів 03 травня 2018 року, підтверджується належними доказами, а тому підлягає стягненню з відповідачів у розмірі пропорційному до частки позивачки у праві власності на квартиру. Розмір відшкодування завданої моральної шкоди визначений судом з урахуванням характеру страждань позивачки, істотності вимушених змін у її житті, співмірності з доведеними моральними переживаннями.

У грудні 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу на судове рішення, в якій просять рішення скасувати з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що в матеріалах справи відсутні достатні докази вини малолітнього ОСОБА_4 у спричиненні пожежі, крім того, позивачка не довела, що пожежею були пошкоджені міжкімнатне вікно та двері, вартість яких включена у розмір відшкодування.

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не подала.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції встановив, що позивачка є власницею 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 (а.с.7).

О 09 годині 03 травня 2018 року ОСОБА_1 пішла на роботу і в квартирі нікого не залишалося до 17 години, коли їй зателефонували сусіди та повідомили, що в неї на балконі сталася пожежа.

03 травня 2018 року інспектором Державної пожежно-рятувальної частини Управління ДСНС України в Сумській області зафіксовано виникнення пожежі на балконі квартири позивачки, причиною якої, ймовірно, є дитячі пустощі з вогнем малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час опитування повідомив, що цього дня він перебуваючи на балконі своєї квартири АДРЕСА_2 , яка розташована поверхом вище квартири ОСОБА_1 знайшов коробку з сірниками і почав з ними гратися - підпалював сірники та кидав зі свого балкону (а.с. 8 - 10, 98).

29 травня 2018 року за замовленням ОСОБА_1 у вказаній квартирі встановлені балконні двері та вікна. Роботи виконав ФОП ОСОБА_6 , вартість виконаних робіт, оплачених замовницею, становить 8224 грн (а.с. 12-14).

06 червня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 оглянуто пошкоджене вогнем приміщення балкону та визначено розмір матеріальної шкоди, нанесеної власникам квартири АДРЕСА_1 при пожежі, що сталася 03 травня 2018 року, який становить 8430 грн (а.с. 17-25, 35-43).

При визначенні розміру завданої шкоди спеціалістом враховано вартість демонтажних робіт, вартість нових вікон без скла, оздоблювальних матеріалів та вартість їх монтажу (а.с. 35-42).

Вартість скла відповідно до розмірів балконної рами становить 1862 грн (а.с. 34).

Судом встановлено, що загальний розмір шкоди, завданої вогнем квартирі АДРЕСА_1 становить 18516 грн.

За замістом статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Шкода, завдана малолітньою особою відшкодовується її батьками, або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою (ч.1 ст.1178 ЦК України).

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується, що 03 травня 2018 року близько 17 години виникла пожежа на балконі квартири АДРЕСА_1 .

З наявних у справі матеріалів перевірки, проведеної Лебединським ВП ГУНП України в Сумській області по факту пожежі, встановлено, що малолітній ОСОБА_4 , 2008 року народження, перебуваючи без дорослих за місцем проживання у квартирі НОМЕР_1 , яка розташована поверхом вище квартири позивачки, на балконі він побачив пачку сірників та почав ними гратися - підпалив сірник та помістив назад у коробку, після чого загасив під водопровідним краном та викинув зі свого балкону (а.с. 17).

Зазначені обставини також підтвердили у суді першої інстанції свідки, зокрема ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , інспектор ДПРЧ Управління ДСНС в Сумській області Ворохобов В.Ю.

З огляду на встановлені обставини апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що причиною пожежі на балконі квартири АДРЕСА_1 стали пустощі з вогнем малолітнього ОСОБА_4 , мешканця АДРЕСА_5 .

Звертаючись з апеляційною скаргою жодних доказів на спростування обставин, встановлених судом першої інстанції в частині причин виникнення пожежі, у наслідок якої позивачці завдана шкода, відповідачі не надали. Їх заперечення зводяться виключно до переоцінки письмових доказів та показань свідків, які з дотриманням норм процесуального Кодексу були належним чином оцінені судом першої інстанції, як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку їх у сукупності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З огляду на подані сторонами докази, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про розмір шкоди, завданої власникам квартири пожежею, який становить 18516 грн, при цьому суд обґрунтовано врахував:

витрати позивачки на встановлення балконних дверей та вікон у розмірі 8224 грн,

розмір матеріальної шкоди, визначений оцінювачем без урахування вартості скла на балконному вікні - 8430 грн,

вартість скла для скління балконного вікна - 1862 грн (а.с. 17-25, 35-43).

Твердження апеляційної скарги про безпідставне включення до розміру збитків витрат на встановлення вікон та дверей на балкон, а також вартості скла для балконної рами, належним чином не обґрунтовані, а тому не спростовують висновків суду. В матеріалах справи наявні достатні докази на підтвердження пошкодження пожежею замінених конструкцій та балконного скла.

Інші доводи, наведені у апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення в межах заявлених в суді першої інстанції вимог та які безпосередньо стосуються правильності застосування місцевим судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Установивши, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

З огляду на те, що справа є малозначною у розумінні п. 1 ч. 6 ст. 19, ст. 274 ЦПК України, а тому відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 18 листопада 2019 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В.І. Криворотенко

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина