КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/6878/2020 Суддя-доповідач: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 липня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Олійника В.І.,

суддів: Желепи О.В., Кулікової С.В.,

при секретарі Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 17 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Універсал Банк» про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання припинення обтяження та зобов`язати вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 09 лютого 2013 року придбав у ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» через комісійний магазин у місті Києві два транспортних засоби: вантажний сідловий тягач - Е, марки MAN, модель TGA 18.480, номер шасі НОМЕР_1 , вантажний сідловий тягач - Е, марки MAN, модель TGA 18.480, номер шасі НОМЕР_3 , та зареєстрував право власності у ВРЕВ ДАІ №1 ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Зазначав, що 13 червня 2017 року під час оформлення правочину відносно вказаних транспортних засобів у нотаріуса дізнався, що вони перебувають в заставі та в державному реєстрі обтяжень рухомого майна існує запис про обтяження.

Позивач вказував, що купуючи спірні автомобілі йому були надані оригінали документів, що підтверджували відсутність заборони на відчуження, зокрема, протокол загальних зборів учасників ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» та довідка, видана ПАТ «Універсал Банк» про повне виконання ТзОВ «Перша західно - українська лізингова компанія» кредитного договору.

Крім того позивач вказував, що однією з підстав для задоволення позовних вимог є ліквідація ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія», тому обтяження рухомого майна вважається припиненим.

Як зазначав позивач, він звертався до відповідача з відповідними заявами про припинення дії обтяження, проте вони не були задоволені.

На підставі викладеного позивач просив визнати припиненим приватне обтяження рухомого майна, зареєстроване 03.07.2008 за №7502520, боржник - ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія», обтяжувач - ПАТ «Універсал Банк», зобов`язати ПАТ «Універсал Банк» подати держателю або реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, зареєстрованого 03.07.2008 року за №7502520.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 17 лютого 2020 року позовні вимоги залишені без задоволення.

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

23 квітня 2020 року відповідач АТ «Універсал Банк» подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без змін рішення Оболонського районного суду м.Києва від 17 лютого 2020 року, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вказує, що матеріали справи не містять підстав для припинення обтяження та виключення запису про обтяження транспортних засобів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Залишаючи без задоволення позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилався позивач як на підстави для задоволення позовних вимог, не знайшли свого підтвердження.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову і подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості. Зазначив, що силові тягачі виступали заставою за кредитним договором з ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія», товариством заборгованість за кредитним договором не погашена, воно перебуває у стані припинення від 15.12.2011 і відбуваються судові провадження щодо вимог відповідача до заставодавця. Крім того, ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» на момент звернення до суду не було ліквідовано, у зв`язку з чим його майно має використовуватися для першочергового задоволення вимог заставодержателя, тобто банку. Вимоги банку визнані у справі про банкрутство товариства. Щодо довідки про відсутність заборгованості, наданої позивачем, зазначив, що інформація про її видачу у банку відсутня.

Судом встановлено, що 21 грудня 2007 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є АТ «Універсал Банк») та ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» укладено кредитний договір №62/07, за умовами якого банк надав товариству кредит в розмірі 1 019 591 грн. з цільовим призначенням на фінансування лізингових операцій строком до 20.12.2010 року зі сплатою базової процентної ставки 17,5% річних (а.с.46-89).

Забезпеченням виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором виступала застава автомобілів MAN TGA 18.480 BLS (2 шт.) та застава майнових прав за договорами фінансового лізингу №070913/ФЛ-0305 від 17/10/2007 та №070913/ФЛ-0306 від 17/10/2007.

Згідно договору застави PL-01/62/07 від 21.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Т.Я. та зареєстрованого в реєстрі за №1952, з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором №62/07 від 21.12.2007 року ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» було заставлено банку рухоме майно, а саме: транспортний засіб марки MAN, модель TGA 18.480, тип вантажний сідловий тягач, колір білий, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_1 , та транспортний засіб марки MAN, модель TGA 18.480, тип вантажний сідловий тягач, колір білий, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_3 (а.с.90-97).

Відомості про обтяження вказаного майна були належним чином зареєстровані 03.07.2008 року з терміном дії вказаного обтяження до 03.07.2013 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №53417680 від 14.09.2017 року до реєстру внесено реєстраційний запис про приватне обтяження заставою транспортних засобів: вантажний сідловий тягач, марки MAN, модель TGA 18.480, номер шасі НОМЕР_1 , вантажний сідловий тягач, марки MAN, модель TGA 18.480, номер шасі НОМЕР_3 , які заборонено відчужувати (а.с.23-25).

Встановлено, що 09.02.2013 року згідно довідки-рахунку №ДПІ876029 та 14.02.2013 року згідно довідки-рахунку №ДПІ876068 ОСОБА_1 придбав у ТОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» через комісійний магазин у м. Києві два транспортних засоби: вантажний сідловий тягач - Е, марки MAN, модель TGA 18.480, номер шасі НОМЕР_1 , вантажний сідловий тягач - Е, марки MAN, модель TGA 18.480, номер шасі НОМЕР_3 , з повною оплатою їх вартості в момент придбання.

Як вбачається з пояснень позивача, на дату придбання транспортних засобів ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» були надані оригінали документів, які підтверджували відсутність заборони на відчуження, а саме: протокол №П20-07/12 Загальних зборів учасників ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» від 20.07.2012 року та довідка ПАТ «Універсал Банк» №230/17 від 18.07.2012 року.

Згідно протоколу №П20-07/12 від 20.07.2012 року (а.с.13-15) загальними зборами учасників товариства (ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія») були прийняті одноголосні рішення про виведення з експлуатації, зняття з обліку та реалізацію в межах України вантажного сідлового тягача - Е, марки MAN, модель TGA 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_1 , та вантажного сідлового тягача - Е, марки MAN, модель TGA 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_3 .

За змістом довідки ПАТ «Універсал Банк» №230/17 від 18.07.2012 року у зв`язку з повним виконанням ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» зобов`язань згідно з кредитним договором №62/07 від 21.12.2007 року транспортні засоби MAN, модель TGA 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шасі НОМЕР_1 , та MAN, модель TGA 18.480, реєстраційний номер НОМЕР_5 , номер шасі НОМЕР_3 , які перебували в заставі банку відповідно до договору застави №PL-01/62/07 від 21.12.2007 року, вільні від зобов`язань (а.с.16).

Право власності ОСОБА_1 на вказані транспортні засоби підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 , виданим 12.02.2013 ВРЕВ ДАІ №1 ГУ МВС України в Дніпропетровській області (а.с.9), та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , виданим 20.02.2013 року ВРЕВ ДАІ №1 ГУ МВС України в Дніпропетровській області (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача в судовому засіданні надано суду для огляду оригінал довідки ПАТ «Універсал Банк» (вихідний №230/17 від 17.07.2012 року), наданої на ім`я начальника МРЕВ ДАІ при УМВС України у місті Києві, яку було надано на підтвердження відсутності зобов`язань ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» перед відповідачем. В судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити ту обставину, чому оригінал наданої довідки знаходиться саме у нього.

Отже, судом встановлено, що на момент набуття позивачем права власності на спірні транспортні засоби вони перебували у заставі відповідача і відомості про таке обтяження були внесені до єдиного реєстру відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник відповідача заперечував проти посилань представника позивача про те, що ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» виконала свої грошові зобов`язання перед банком, які були забезпечені заставою, тому довідка ПАТ «Універсал Банк» (вихідний №230/17) від 17.07.2012 року, надана на ім`я начальника МРЕВ ДАІ при УМВС України у місті Києві не повинна братися судом до уваги.

Також зобов`язання ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» за кредитним договором №62/07 від 21.12.2007 року на даний час не виконано і постановою Господарського суду м. Києва від 05.12.2011 року у справі №44/277-б (а.с.103-108) ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» визнано банкрутом. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.09.2017 року за № (а.с.17-20) товариство в стані припинення, але не значиться припиненим.

Відповідно до листа голови ліквідаційної комісії ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» №2748 від 14.11.2011 року заява про визнання кредиторських вимог, подана ПАТ «Універсал Банк», отримана у встановлений законодавством строк і грошові вимоги банку до ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» визнані в повному обсязі.

Всі ці обставини свідчать про те, що ТзОВ «Перша західно-українська лізингова компанія» станом на день набуття позивачем права власності на спірні автомобілі належним чином своїх грошових зобов`язань перед відповідачем не виконало.

Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні.

У разі відчуження предмету обтяження боржником він зобов`язаний негайно письмово повідомити про це обтяжувача, який протягом п`яти днів з дня отримання цього повідомлення повинен зареєструвати відповідні зміни у відомостях про обтяження згідно зі статтею 13 цього Закону.

Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна (ст.9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»).

Згідно з наданими сторонами доказами не вбачається, що АТ «Універсал Банк» надавав згоду на відчуження заставленого майна.

Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Обтяжувач, права якого порушені внаслідок дій боржника, визначених цією статтею, вправі вимагати від боржника відшкодування завданих збитків.

Отже, у випадку передачі заставленого майна у власність іншій особі, за умови попереднього внесення відомостей про його заставу, особа не може вважатися добросовісним набувачем.

У випадку неповідомлення продавцем заставленого майна про його статус, та реалізації такого майна, за наслідками вчинення оплатного договору, можуть наступати наслідки, які визначають чинність угоди між особами, про що позивач не просить.

Підстав для припинення обтяження та виключення запису про обтяження спірних транспортних засобів матеріали справи не містять.

З огляду на вищенаведене, суд прийшов до вірного висновку в тому, що обставини, на які посилався позивач як на підстави для задоволення позовних вимог, не знайшли свого підтвердження.

Зважаючи на вищевикладене, позов підлягав залишенню без задоволення.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 17 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 20 липня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: