КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року

м. Київ

Головуючий суддя у 1 інстанції - Українець В.В.

справа № 760/25237/18

провадження № 22-ц/824/2697/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" на рішення Солом`янського районного суду міста Київ від 09 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика", третя особа ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" (далі - відповідач, ТОВ "Укрлогістика") який мотивував тим, що 12 квітня 2018 року в м. Києві по провулку Радищева, 3, на території ТОВ "Жако" відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки "Мерседес Бенц 2540", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який належить відповідачу та автомобіля марки "Мерседес Бенц GL350", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 Вказана ДТП сталася внаслідок порушення ПДР третьою особою ОСОБА_2 , який перед початком руху не впевнився в його безпечності, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем позивача. Внаслідок зазначеної ДТП транспортний засіб "Мерседес Бенц GL350" зазнав механічних пошкоджень.

Вину ОСОБА_2 у порушенні ПДР і скоєнні правопорушення за ст.124 КУаАП встановлено постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року.

Вказував, що вартість відновлювального ремонту автомобіля та фактично понесених витрат складає 131980,32 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПрАТ "СК "ТАС" відповідно до полісу АК№6882797 від 24 травня 2017 року.

11 серпня 2018 року ПрАТ "СК "ТАС" було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 75785,29 грн без ПДВ, згідно із звітом №5848 від 20 червня 2018 року ТОВ "ЕАК Фаворит".

На час заподіяння шкоди ОСОБА_2 перебував з відповідачем у трудових відносинах на посаді водія-експедитора та безпосередньо виконував свої трудові обов`язки, під`їжджав до складської рампи ТОВ "Жако" для здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт.

У зв`язку із наведеним просив стягнути із відповідача на його користь різницю між отриманою сумою страхового відшкодування та вартістю фактично проведеного відновлювального ремонту у розмірі 56195,03 грн (131980,32 грн-75785,29 грн) та суму понесених судових витрат.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлогістика" на користь ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 56195,03 грн, судовий збір у розмірі 704,80 грн та 3400 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач ТОВ "Укрлогістика" у серпні 2019 року звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та стягнути з позивача судові витрати, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, їх недоведеність, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Скарга мотивована тим, що судом не було розглянуто клопотання відповідача про розгляд справи з викликом сторін, унаслідок чого відповідач був позбавлений можливості заявити клопотання про призначення у справі товарознавчої експертизи з метою визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу внаслідок його пошкодження в ДТП.

Судом першої інстанції необґрунтовано відмовлено у залучені до участі в справі третьої особи ПрАТ "Страхова група "ТАС". На думку відповідача покладення на нього обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування є безпідставним, оскільки договором (полісом) №АК/6882797 від 28 травня 2017 року передбачено ліміт відповідальності страховика за заподіяну майну третіх осіб шкоду, що складає сто тисяч грн.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 56 195,03 грн, що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів частини 13 статті 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення їх додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що позивачеві було завдано шкоду з вини третьої особи ОСОБА_2 , який перебував на момент ДТП у трудових відносинах з відповідачем ТОВ "Укрологістика", у зв`язку з чим згідно із частиною 1 статті 1172 ЦК України у відповідача виник обов`язок по відшкодуванню завданої його працівником під час виконання ним своїх трудових обов`язків шкоди.

При цьому суд виходив з того, що шкода завдана з вини ОСОБА_2 внаслідок порушення останнім правил дорожнього руху при керуванні джерелом підвищеної небезпеки, що знаходиться у причинному зв`язку із завданням шкоди.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Згідно із статтею 1166 ЦК України шкода завдана майну особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За положенням статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Судом встановлено, що 12 квітня 2018року в м. Києві на території ТОВ "Жако" по провулку Радищева, 3 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Мерседес Бенц GL350", державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , та належного ТОВ "Укрлогістика" автомобіля марки "Мерседес Бенц 2540", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 . Вказана ДТП сталася внаслідок порушення ПДР працівником відповідача ОСОБА_2 , який перед початком руху не впевнився в безпечності руху у результаті чого допустив зіткнення із автомобілем позивача. Внаслідок зазначеної ДТП транспортний засіб позивача зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 08 червня 2018 року ОСОБА_2 було визнано винним у порушенні ПДР і скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Третя особа ОСОБА_2 на відповідній правовій підставі керував автомобілем, перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ "Укрлогістика". Указані обставини підтверджені документально та не оспорюються відповідачем.

Цивільно-правова відповідальність ТОВ "Укрлогістика", як власника автомобіля марки "Мерседес Бенц 2540", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП була застрахована в ПрАТ "Страхова група "ТАС" згідно з полісом №АК/6882797 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, яким визначено страхову суму за заподіяну майну шкоду - 100000 грн із розміром франшизи - 0 грн.

Відповідачем не заперечується обов`язок по відшкодуванню ним завданої його працівником майну позивача шкоди відповідно до статті 1172 ЦК України. Однак на думку відповідача ця шкода повинна бути відшкодована за рахунок страхової компанії, оскільки розмір шкоди не перевищує ліміту відповідальності.

Відповідно до звіту №5848 від 20 червня 2018 року вартість матеріального збитку, завданого належному позивачеві автомобіля внаслідок ДТП визначена у розмірі 88440,03 грн з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування ВТВ.

В той же час фактичний розмір шкоди, завданий позивачу становить 131980,32 грн, оскільки останнім доведено факт здійснення сплати зазначених коштів для відновлення транспортного засобу, який було пошкоджено в ДТП з вини третьої особи у справі під час перебування у трудових відносинах з відповідачем, реальна вартість відновлювального ремонту автомобіля "Мерседес Бенц GL350", державний номерний знак НОМЕР_2 склала 88 440, 03 грн, що стверджується звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ "Експертно-Асистуюча Компанія "Фаворит" на замовлення ПрАТ "СГ "ТАС", дата оцінки 18 квітня 2018 року.

11 серпня 2018 року ПрАТ "СГ "ТАС" здійснило виплату страхового відшкодування позивачу у розмірі 75 785, 29 грн без ПДВ, що було встановлено на підставі звіту №5848 від 20 червня 2018 року ТОВ "ЕАК ФАВОРИТ".

Положеннями статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що за обов`язковим страхуванням страховик у зв`язку з пошкодженням автомобіля відшкодовує лише витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом автомобіля з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Саме тому страховик відповідача за договором обов`язкового страхування ПрАТ "Страхова група "ТАС" перерахував позивачу вартість збитку з урахуванням зносу у розмірі 75785,29 грн.

В той же час, відповідно до положень частини 2 статті 22 ЦК України збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно із частиною 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз`ясненнями пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року № 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, судам слід враховувати, що потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Отже, норма статті 1192 ЦК України чітко вказує на те, що розмір заподіяних потерпілій особі збитків визначається в тому числі відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, що у свою чергу свідчить про обґрунтованість судового рішення щодо стягнення на користь позивача різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, законом передбачено, що обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування у виді вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

Таким чином, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування завданої потерпілому шкоди, то потерпілий, на підставі статті 1194 ЦК України має право звернутися безпосередньо до страхувальника з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеним у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 та правовою позицією, висловленою у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц.

Посилання скаржника на те, що судом не було розглянуто клопотання про розгляд справи з викликом сторін, а відтак відповідач не мав можливості заявити клопотання про призначення товарознавчої експертизи з метою визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу внаслідок його пошкодження в ДТП, колегія суддів не приймає до уваги, як такі, що не впливають на законність судового рішення.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

Крім того, відповідно до частини 1 статті 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Згідно із частиною 8 цієї статті при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Статтею 278 ЦПК України, якою передбачено особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Крім того, позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною 5 статті 178 ЦПК України до відзиву додаються докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема висновками експертів.

Відповідно до частини 3 статті 102 ЦПК України висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно із частиною 1 статті 106 ЦПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Скаржником не зазначено обставин, які свідчать, що він звертався до суду із клопотанням про призначення судової товарознавчої експертизи і йому було відмовлено у задоволені клопотання з тих підстав, що розгляд справи здійснюється судом у порядку спрощеного позовного провадження.

Решта доводів апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо задоволення позову, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а тому визнає дане рішення законним та обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із частиною 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлогістика» залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду міста Київ від 09 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків зазначених в статті 389 ЦПК України.

Головуючий Т.О. Писана
Судді К.П. Приходько
С.О. Журба