Справа № 203/3044/20
Провадження № 2-о/0203/69/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Єдаменко С.В.,

при секретарі Пилипенко А.С.,

за участю: заявниці ОСОБА_1 ,

представника заявниці адвоката Єпрем`яна Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення

встановив:

26 серпня 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась із заявою окремого провадження ОСОБА_1 , в якій вона вказувала, що з 1983 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 після укладення якого вони спільно мешкали за адресою АДРЕСА_1 , де й були зареєстровані. В 2001 році заявниця звільнилась з посади інженера в Дніпропетровському обласному комунальному проектно-технологічному підприємстві «Агропроекттехстрой» для догляду за дитиною. З цього часу заявниця перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2 . В березні 2015 року чоловік заявниці придбав іншу квартиру в яку вони переїхали усією сім`єю, проте було вирішено, що в цій квартирі буде зареєстрований тільки чоловік заявниці. ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік заявниці помер, у зв`язку із чим заявниця звернулась до пенсійного фонду із наміром отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника. Пенсійним фондом в призначенні зазначеної пенсії було відмовлено з мотивів того, що заявницею не надано доказів спільного проживання та перебування на утриманні ОСОБА_2 . За цих підстав, заявниця просить суд визнати факт спільного проживання із ОСОБА_2 з 07 квітня 2005 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_2 , та визнати факт перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 за період з 17 квітня 2001 року по 19 січня 2019 року. (а.с. 1-6)

Ухвалою від 31 серпня 2020 року справу окремого провадження було призначено до розгляду в судовому засіданні на 22 вересня 2020 року. (а.с. 55-56)

Одночасно із заявою заявницею було подано клопотання про витребування доказів, яке ухвалою від 31 серпня 2020 року було задоволено та витребувано у Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області інформацію щодо відомостей про сплати за ОСОБА_1 внесків, або нею особисто, внесків (відрахувань) згідно із законодавством на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України за період з 01.05.2001 року по 01 лютого 2019 року. (а.с. 55-56)

В судовому засідання 22 вересня 2020 року було розпочато розгляд справи, вирішено питання щодо поданих клопотань, а саме про виклик свідків, витребування доказів, та за клопотанням заявниці відкладено розгляд справи до 13 жовтня 2020 року для виклику свідків. Також в засіданні було задоволено клопотання про витребування доказів, витребувано у Головного управління ПФУ у Дніпропетровській області інформацію про сплату за ОСОБА_2 внесків (відрахувань) згідно із законодавством на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України за період з 01 травня 2001 року по 01 лютого 2019 року, а також про нараховану та виплачену йому пенсію в період з 28 лютого 2011 року по 01 лютого 2019 року, витребувано у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області інформацію про доходи ОСОБА_2 , в період з 01 травня 2001 по 01 лютого 2019 року. (а.с.62-63)

В судовому засіданні 04 грудня 2020 року було завершено розгляд справи.

Заявниця в судовому засіданні просила задовольнити заяву в повному обсязі.

Представник заявниці в судовому засіданні просив задовольнити заяву з мотивів, зазначених в заяві, зазначав, що матеріали справи підтверджують заявлені факти.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судових повісток. (а.с.58, 70) Суд враховує, що заінтересованою особою надавалась витребувана судом інформація, що свідчить про обізнаність її про існування справи та хід її розгляду. 04 грудня 2020 року на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що Головне управління не є уповноваженим органом для вирішення цього питання та, що заінтересована особа просить провести розгляд справи призначений на 04 грудня 2020 року без участі їх представника.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявниці, показання свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З 09 липня 1983 року ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 . (а.с.19)

З 1986 року ОСОБА_1 разом із чоловіком ОСОБА_2 мешкали за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується відмітками щодо місця реєстрації у паспорті. (а.с. а.с. 14, 16)

В період шлюбу 26 березня 2005 року чоловіком заявниці ОСОБА_2 була придбана квартира АДРЕСА_3 (а.с.31-33)

З 07 квітня 2005 року заявниця разом із сім`єю переїхали жити в придбану ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_3 ). Факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю з квітня 2005 року за вказаною вище адресою підтверджується актом від 11 червня 2020 року, в якому зазначено, що сусіди ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджують факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мешкали однією сім`єю та вели спільне господарство з квітня 2005 року по 19 січня 2019 року. (а.с.51) Допитані в ході розгляду справи свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також підтвердили факт спільного проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3 . (а.с.86-88)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копіє свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.28) Після смерті чоловіка ОСОБА_2 заявниця ОСОБА_1 прийняла у спадщину квартиру АДРЕСА_3 . (а.с.37-38)

09 січня 2020 року заявниця звернулась до Пенсійного фонду із метою переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. (а.с.48) У відповідь на звернення Пенсійний фонд повідомив, що серед іншого заявниці необхідно надати довідку про спільне проживання з чоловіком на день його смерті. (а.с.41)

Відповідно до даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 07 квітня 2005 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , інші зареєстровані особи за вказаною адресою на день смерті останнього відсутні. (а.с.29)

З приводу того, що заявниця разом із дітьми залишились зареєстрованою за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 пояснила, що оскільки в квартирі АДРЕСА_4 ) всі особові рахунку були зареєстровані на її ім`я було вирішено, що вона разом із дочками не буде перереєстровуватись в квартиру АДРЕСА_3 ). Було вирішено, що в даній квартирі зареєструється тільки її чоловік.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з ч. 2ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із роз`яснень, викладених у п. 1постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Наведений перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 в період з 07 квітня 2005 року (фактичної дати реєстрації за цієї адресою чоловіка) по 19 січня 2019 року (дати смерті чоловіка).

Вирішуючи питання про визнання факту перебування заявниці на утриманні суд виходить з наступного.

17 квітня 2001 року заявниця звільнилась з підприємства ТОВ «АГРОПРОЕКТ-ТЕХБУД» за власним бажанням в зв`язку з необхідністю догляду за дитиною, що підтверджуюся відміткою в трудовій книжці ОСОБА_1 (а.с.22)

За відомостями Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 за період з 2 кварталу 2001 року по 1 квартал 2019 року не отримувала доходи. (а.с.44-46)

За відомостями Пенсійного фонду України, заявниця лише з 13 травня 2019 року отримує пенсію за віком. (а.с.27)

За цих обставин суд приходить до висновку, що з 17 квітня 2001 року дати звільнення з офіційного місця роботи по 19 січня 2019 року, дати смерті чоловіка, заявниця не мала коштів для самостійного утримання.

Щодо можливості утримання ОСОБА_2 своєї дружини ОСОБА_1 суд виходить з того, що в 1988 році ОСОБА_2 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, в яких працював до моменту смерті, що підтверджується відповідними відмітками в трудовій книжці (а.с.24-25)

За відомостями Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_2 отримував грошові доходи, достатні для утримання родини (а.с.91-94)

Відповідно до інформації наданої Пенсійним фондом, ОСОБА_2 перебував на облік в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримував пенсію за вислугу років. Згідно наданої пенсійним фондом довідки ОСОБА_2 почав отримувати пенсію з 01 лютого 2011 року в щомісячному розмірі 4750,42 грн., з 2018 року в щомісячному розмірі 6 758,75 грн.

З огляду на викладене ОСОБА_2 мав можливість утримувати свою дружину ОСОБА_1 .

За відомостями АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_2 перераховував грошові кошти ОСОБА_1 .

Як вказала заявниця в судовому засіданні, з дня звільнення з офіційного місця роботи вона більше не працювала та перебувала виключно на постійному утриманні свого чоловіка.

09 січня 2020 року заявниця звернулась до Пенсійного фонду із метою переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. (а.с.48) У відповідь на звернення Пенсійний фонд повідомив, що серед іншого заявниці необхідно надати довідку уповноваженого органу з місця проживання про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника або рішення суду про перебування на утриманні. (а.с.41 на зв.)

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту перебування на утриманні судами також приймається до уваги п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне визнати факт той факт, що ОСОБА_1 в період з 07 квітня 2005 року по 19 січня 2019 року перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 .

На підставі викладеного, ст.ст. 4, 10, 264, 268, 293, 315 319 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилась в місті Дніпропетровську, РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в с. Велика Білозірка Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, РНОКПП НОМЕР_4 та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 в період з 07 квітня 2005 року по 19 січня 2019 року та факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 в період з 17 квітня 2001 року по 19 січня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 09.12.2020.

Суддя С.В. Єдаменко