Справа № 310/4480/20
2-н/310/468/20
У Х В А Л А

Іменем України

02 липня 2020 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Богомолова Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ТОВ «Агрофірма «Ніва-плюс» та ТОВ «БЄЛУН-А» на користь ОСОБА_2 заборгованість в сумі 93908,60 гривень, на користь ОСОБА_1 заборгованість в сумі 31302,87 гривень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Бердянського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ТОВ «Агрофірма «Ніва-плюс» та ТОВ «БЄЛУН-А» на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 93908,60 гривень, на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 31302,87 гривень.

Згідно ст. 163 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

За ст. 167 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Заявники в поданій до суду заяві про видачу судового наказу посилаються на п.7 ч.1 ст.161 ЦПК України, відповідно до якого судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи- підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій ( в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з вимог ст.161 ЦПК України вимоги заявника мають бути безспірними.

При вивченні заяви про видачу судового наказу і доданих до неї документів, судом встановлено, що заявником до заяви про видачу судового наказу долучені:

договори оренди землі, укладені 05.05.2014 року між ОСОБА_2 та ТОВ агрофірма «Нива-Плюс» в особі ОСОБА_3 ,

договір оренди землі, укладений 05.05.2014 року між ОСОБА_1 та ТОВ «БЄЛУН-А» в особі Горпинич Н.В ОСОБА_4 ,

акт звіряння розрахунків за оренду земельних ділянок, який ніким не підписаний,

розрахунки інфляційних витрат, 3 % річних та пеня, які незрозуміло ким складені, відносно якого договору та які сторонами не погоджені.

Виходячи з вимог п.7 ч.1 ст.161 ЦПК України докази, що подає заявник, мають бути вагомими, достовірними та переконливими, повинні цілком підтверджувати вимоги заявника, які повинні бути повністю аргументованими, оскільки лише такі докази можуть свідчити про безспірність стягнення та відсутність потреби в їх дослідженні.

Таким чином, долучені до заяви про видачу судового наказу письмові докази не свідчать про їх безспірність, не є переконливими, а вимоги заявників не є повністю аргументованими.

Статтею 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу, оскільки із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, що унеможливлює виконання вимог ст. 169 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165, 166, 353 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення солідарно з ТОВ «Агрофірма «Ніва-плюс» та ТОВ «БЄЛУН-А» на користь ОСОБА_2 заборгованості в сумі 93908,60 гривень, на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 31302,87 гривень .

Надіслати копію ухвали заявникові.

Роз`яснити заявникам, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягомп`ятнадцяти днів з дня її постановлення через суд першої інстанції.

Суддя Бердянського

міськрайонного суду Л.В. Богомолова