Номер провадження: 22-ц/813/4136/20
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

розглянувши в приміщенні Одеського апеляційного суду у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» на рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року, Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (далі ПрАТ «АСК «Інго Україна») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь матеріальний збиток у розмірі 9093,01 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. (а.с. 1-3).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ПрАТ «АСК «Інго Україна», подало до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПрАТ «АСК «Інго Україна» до ОСОБА_1 в повному обсязі.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними матеріалами без повідомлення учасників справи, як малозначна у зв`язку з її незначною складністю (ч. 1 ст. 368, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 274, ч.ч. 4, 6 ст. 19 ЦПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону, з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що постановою Київського районного суду м.Одеси від 23.10.2017р. відповідача визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 340 грн., а саме, за те, що 15.09.2017 року о 12:19 год. він, керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos д/н НОМЕР_1 по вул. Таїрова 6/3 в місті Одеса порушив п.13.1 Правил дорожнього руху, допустив наїзд на припаркований автомобіль Skoda Praktik АА3680МХ, в результаті чого автомобілі зазнали пошкоджень (а.с.15).

Згідно схеми місця ДТП у автомобіля Skoda Praktik АА3680МХ зафіксоване лише пошкодження переднього державного номерного знаку.

Автомобіль Skoda Praktik АА3680МХ належить ТОВ «ОТП Лізінг» і на відповідній правовій підставі (а.с.11об.-13).

Цей автомобіль 25.12.2014р. застраховано Договором страхування позивача №250598470.14 (а.с.5)

Уповноважена власником цього автомобілю особа звернулася до позивача із заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу (а.с.11).

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування зробленого позивачем та страхового акту №1564774 від 31.10.2017р., сума до виплати склала 9093,01 грн. (а.с.19), яку платіжним дорученням №11601 від 15.11.2017р. було сплачено АТ «ОТП Лізінг» (а.с.20).

Правова відповідальність відповідача не була застрахована.

Таким чином, вина відповідача щодо скоєної ДТП відповідно до ст.82 ЦПК України є доведеною, а тому доказуванню підлягає розмір та об`єм шкоди заподіяної відповідачем.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що представником позивача не доведено суду причинно-наслідкового зв`язку між фактом вини відповідача, об`ємом, природою походжень та часом пошкоджень, що спричинені автомобілю «Skoda Praktik» АА3680МХ та дійсним розміром матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля саме відповідачем, а тому позивачем не доведено реальність збитків, які підлягають відшкодуванню відповідачем.

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як встановлено і не заперечується сторонами по справі, 15.09.2017 року в м. Одеса по вул. Таїрова, 6/3 за участю автомобілів «Skoda», державний № НОМЕР_2 (водій ОСОБА_2 ) та «Daewoo Lanos», державний № НОМЕР_1 (водій ОСОБА_1 ) мала місце ДТП.

Постановою Київського районного суду м.Одеси від 23.10.2017 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 15).

Матеріалами справи також встановлено, що 19.06.2017 року між ОТП «Лізинг ТОВ» та ПрАТ «АСК «Інго Україна» був укладений договір добровільного страхування майна № 250548906, за яким застраховано транспортний засіб «Skoda Praktik», державний № НОМЕР_2 .

Крім того, після ДТП, страхувальником (ТОВ «ОТП Лізинг») подано до ПрАТ «АСК «Інго Україна» заяву на виплату страхового відшкодування (а.с. 13 зворот).

15.11.2017 року страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 9093,01 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №11601 (а.с. 20).

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 10.10 Договору страхування, укладеного між Позивачем та ТОВ «ОТП Лізинг», документом, що підтверджує розмір збитку може бути калькуляція та рахунки на ремонт транспортного засобу.

При цьому, вищевказаний Договір страхування не зобов`язує здійснювати виплату керуючись саме звітом товарознавчого дослідження.

В даному спорі, розмір збитку визначався на підставі документів, що надані станцією технічного обслуговування.

У оскаржуваному рішенні суду зазначено, що згідно схеми місця ДТП у автомобіля «Skoda Praktik», державний № НОМЕР_2 зафіксовано лише пошкодження переднього державного номерного знаку, а наявний наряд замовлення АТ017010972 від 28.09.2017р. з актом виконаних робіт від 09.10.2017р., згідно з яким ТОВ «ОТП Лізінг» замовило у ДП «Авторейдінг-Одеса» роботи та матеріали, на загальну суму 9093,01 грн. не взяв до уваги, оскільки він не підтверджує обставин, які ж саме пошкодження завдані автомобілю внаслідок ДТП від 15.09.2017 року та яка вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого автомобіля.

Однак, на думку апеляційного суду, такий висновок суду є помилковим, оскільки у схемі місця ДТП не можна повністю зафіксувати всі наявні пошкодження транспортного засобу внаслідок ДТП.

Так, судом першої інстанції не враховано, що оформлення ДТП співробітниками поліції здійснюється у відповідності до Наказу МВС № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Наказ).

Згідно п. 1 Розділу VIII Наказу, одним із документів, що складають співробітники поліції при ДТП є схема ДТП.

Згідно підпункту 5 абзацу 3 п. 4 Розділу VIII Наказу, на зворотному схеми місця ДТП зазначається перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП.

Отже, співробітники поліції не можуть і не зобов`язані зазначати в своїх документах всі ушкодження транспортного засобу, що отримані в результаті ДТП. Вони повинні зазначити лише видимі пошкодження, що і було ними зроблено. То ж, схема місця ДТП не може бути доказом, що підтверджує весь перелік пошкоджень на автомобілі.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається що позивач, на підтвердження доказу розміру збитку надав копії документів станції технічного обслуговування, а саме, рахунку № НОМЕР_3 від 19.09.2017 року та Акту виконаних робіт від 19.10.2017 року, який підтверджує, що ремонт дійсно був здійснений і оплачений.

Документи СТО зазначають весь перелік пошкоджень, що отримав автомобіль після ДТП.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимогиі заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 1 ст. 95 ЦПК України, встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, надані докази (документи СТО) містять інформацію щодо предмета доказування, а отже є належними доказами.

Крім того, у апеляційній скарзі, ПрАТ «АСК «Інго Україна» зазначає, що після настання ДТП, на місце ДТП виїжджав представник Позивача про що складено рапорт аварійного комісару № НОМЕР_4 , в якому зазначений перелік пошкоджень на автомобілі «Skoda Praktik», державний № НОМЕР_2 , а саме: бампер передній, решітка радіатора, можливі приховані дефекти (а.с. 77).

Окрім того, суд першої інстанції безпідставно посилається на ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме у частині про врахування зносу, що не зазначений у наданому рахунку фактурі, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, між Позивачем і його ТОВ «ОТП Лізинг» був укладений Договір Добровільного страхування власників наземного транспорту № 250598470.14., а тому відносини які виникли внаслідок укладення такого договору регулюються саме Законом України «Про страхування».

Норми ж Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулюють відносини, що стосуються обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На вищевказане, районний суд уваги не звернув та в порушення ст. 89 ЦПК України, не надав оцінку всім зібраним у справі доказам, та необ`єктивно оцінив наявні в матеріалах докази, що привело до неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи; а тому, апеляційний суд погоджується із доводами апелянта.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення по справі нового рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Також відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов ПрАТ «АСК «Інго Україна» підлягає задоволенню у повному обсязі, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальній сумі 4405,00 грн., оскільки при подачі позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1762,00 грн. (а.с. 4), а при подачі апеляційної скарги - 2643,00 грн. (а.с. 75), що разом складає 4405,00 грн.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 13, п.1 ч.6 ст.19, 369, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2019 року скасувати.

Прийняти постанову.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» матеріальний збиток у розмірі 9093 (дев`ять тисяч дев`яносто три гривні) 01 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1762,00 гривень (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні, 00 копійок) та за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00 гривень (дві тисячі шістсот сорок три гривні, 00 копійки), а всього 4405, 00 гривень (чотири тисячі чотириста п`ять гривень, 00 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 16.01.2020 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда