1Справа № 335/3432/20 2/335/1454/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участі секретаря судового засідання Шутіної Г.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Трачук Н.І.,

представника відповідача Малюк ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107Б, клопотання представника відповідача районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району Борзенко Г.В. про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.04.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з 1999 р. він проживає та зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , у яку вселився в якості члена сім`ї матері. Мати ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого він залишився проживати у цій квартирі. У квітні 2019 р. він звернувся до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством з проханням надати копію корінця державного ордера, виданого на цю квартиру у 1977 р., але листом від 08.04.2019 № 3-2085 його було повідомлено про те, що корінці ордерів зберігаються лише з 1984 року. Він звернувся до відповідача із питання приватизації квартири, але йому було відмовлено у приватизації через відсутність ордера. Посилаючись на положення Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Цивільного кодексу України, просив визнати за ним право на приватизацію квартири та зобов`язати відповідача розглянути питання приватизації квартири за відсутності ордера (а.с. 23).

18.06.2020 надійшло клопотання відповідача районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району в особі представника Борзенко Г.В., в якому просила закрити провадження у цій справі з тих підстав, що позивач не звертався до районної адміністрації з питання приватизації спірної квартири та таке питання не розглядалось, і відмова у приватизації позивачеві не надавалась. Тому вважає, що у даному випадку відсутній предмет спору, що в силу вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) є підставою для закриття провадження у справі.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила закрити провадження у справі з підстав, що викладені у ньому.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Трачук Н.І. в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважали наявним спір з приводу визнання за позивачем права на приватизацію квартири.

Заслухавши клопотання, думку позивача та його представника, дослідивши матеріали справи в межах вирішуваного питання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання.

Оскільки право позивача на приватизацію квартири оспорюється і навіть у разі доведення того, що у даному випадку відсутній факт звернення позивача із відповідною заявою до органу приватизації, це не дає підстав стверджувати про відсутність предмета спору у справі, тому що сторони у даному випадку не врегулювали спірні питання на час розгляду справи судом.

За таких обставин, клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 255, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району Борзенко Г.В. про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 6 липня 2020 р.

Ухвалу складено в повному обсязі 10 липня 2020 р.

Суддя А.В. Шалагінова