УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді Бородіної Н.М.,

за участю секретаря Кострової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові клопотання по цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України Харківській області про відшкодування шкоди, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідачів, Департаменту патрульної поліції, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби України Харківській області про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн., спричиненої протиправними діями поліції 08.06.2017р. .

Дана справа розглядається повторно, після скасування 05.02.2020р. ВС рішення суду першої інстанції та постанови апеляційної інстанції.

При поданні позивачем апеляційної і касаційної скарги по даній справі ним подане клопотання про витребування доказів, зокрема у УПП м.Харкова відеозаписи з нагрудних камер з відеофіксацією подій на виклик 08.06.2017р. за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що вказаний запис підтвердить спричинення йому моральної шкоди, а отримати його самостійно він не може.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

За ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні повинно бути зазначено, в тому числі : який доказ витребовується; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа.

Відповідно до наказу ДПП НПУ від 24.11.2015р., який діяв 08.06.2017р. строк зберігання відеозаписів із відеореєстраторів поліцейських становить 30 днів.

Відповідно до п.4 розділу ІІ, п. 3 розділу VІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського.

Строк зберігання відеозаписів становить: з портативних відеореєстраторів - 30 діб.

Доказів наявності у відповідача відеозапису портативного відеореєстратору за 08.06.2017р., строк зберігання якого складає 30 днів, суду не надано внаслідок чого, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 84, 260 ЦПК України, суддя

ухвалив :

В задоволені клопотання позивача про витребування доказів відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 11.12.2020р.

Суддя Бородіна Н.М.