Справа № 265/255/20
Провадження № 2-з/265/1/20
У Х В А Л А

16 січня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Муратової Д.К.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Довженко В.І., про забезпечення позову в порядку ст. 149 ЦПК України до подання позову, -

В С Т А Н О В И В :

14 січня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Довженко В.І., про забезпечення позову в порядку ст. 149 ЦПК України до подання позову. В своїй заяві просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , а також заборонити видавати свідоцтво на право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник посилається на те, що після смерті батька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відкрилася спадщина у вигляді чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим, донька - ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Скалун Л.М. із заявою про прийняття спадщини за законом. Разом з тим, заявниці було повідомлено про те, що із заявою про вступ у спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 звернувся громадянин ОСОБА_4 , який був виданий покійним в 1999 році. Оскільки померлий зловживав алкогольними напоями, у зв`язку із чим знаходився на обліку та лікувався в психіатричній лікарні м. Маріуполя, ОСОБА_1 вважає, що заповіт на ім`я ОСОБА_4 є недійсним у зв`язку із хворобливим станом батька на час видачі заповіту. 18 січня 2020 року закінчується шестимісячний строк для вступу до спадщини та громадянин ОСОБА_4 може отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом та продати спадкове майно у вигляді вищезазначеної квартири. З підстав наведеного, вона вимушена звернутися із заявою про забезпечення позовної заяви до її подання до суду шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , а також заборони видавати свідоцтво на право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення її позову щодо визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно. Просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , а також заборони видавати свідоцтво на право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , в забезпечення позову до його до суду про визнання заповіту недійсним та визнання права власності на спадкове майно до суду.

Суд вважає, що заява про забезпечення позову на підставі викладеного вмотивування підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи

Відповідно до роз`яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася із такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення. Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», обсяг позовних вимог має відповідати виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , а також заборони видавати свідоцтво на право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не є співмірним із заявленими вимогами, оскільки накладення заборони видавати свідоцтво на право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , вже позбавляє осіб права розпоряджатися спадковим майном у вигляді квартири АДРЕСА_1 .

В даному випадку такий вид забезпечення позову як накладення заборони видавати свідоцтво на право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , є достатнім і співмірним із заявленою вимогою, що забезпечить від можливого відчуження майна.

Тому, суд вважає за доцільне застосувати такий захід забезпечення позову як заборона видавати свідоцтво на право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , а у задоволенні вимоги про забезпечення позовної заяви до її подання шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Довженко В.І. про забезпечення позовної заяви до її подання шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборони видавати свідоцтво на право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Заборонити приватному нотаріусу Маріупольського міського нотаріального округу Скалун Л.М. видавати свідоцтво на право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти вимог відмовити.

Копію ухвали суду для відома направити заявнику, та особі, яка може отримати статус учасника справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Маріуполя Донецької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала, постановлена без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя_________________І.Г. Мельник