Провадження № 2/522/3068/20
УХВАЛА

14 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеського національного медичного університету, виконувача обов`язки Міністра охорони здоров`я України ОСОБА_2 , Міністерства охорони здоров`я України про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

19 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Печерського районного суду міста Києва з позовом до Одеського національного медичного університету, виконувача обов`язки Міністра охорони здоров`я України ОСОБА_2 , Міністерства охорони здоров`я України, про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 20 березня 2019 року позов направлено за підсудністю до Приморського районного суду м.Одеси.

29 липня 2019 року справа надійшла до Приморського районного суду м.Одеси.

За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М.

Ухвалою судді від 30 липня 2019 року у справі відкрито провадження, встановлено загальний порядок розгляду справи і призначено проведення підготовчого судового засідання (а.с. 33).

16 серпня 2019 року та 21 серпня 2019 року від представника МОЗ України Мокріцької ОСОБА_3 до Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та проведення його в режимі відео конференції (а.с. 35-37 та а.с. 39-41).

23 вересня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси представником МОЗ України Дяк Ю. подано відзив на позовні заяви (а.с. 43-70).

11 листопада 2019 року до суду від представника МОЗ ОСОБА_4 Ю ОСОБА_5 надійшло клопотання про витребування доказів (а.с. 72-89).

11 листопада 2019 року ухвалою суду судове засідання 04 грудня 2019 року об 15 годин 00 хвилин у цивільній справі встановлено проводити в режимі відеоконференцзв`язку (а.с. 93).

Розгляд справи неодноразово відкладався з різних причин.

В судове засідання 14 січня 2020 року позивач не з`явився, що є черговою повторною неявкою позивача в судові засідання 20.08.2019 року, 11.11.2019 року та 04.12.2019 року, про час, дату і місце яких позивач повідомлявся належним чином.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд встановив, що матеріали справи містять докази належного сповіщення позивача про розгляд справи у судових засідання, що були призначені 20.08.2019 року, 11.11.2019 року та 04.12.2019 року та 14.01.2020 року за зазначеною позивачем адресою, про що в матеріалах справи є відповідна інформація.

Заяв, які суд міг би розцінювати як заяви про розгляд справи за відсутності позивача чи заяв про відкладення розгляду справи з огляду на поважність причин не можливості прибуття в судове засідання, позивачем не подавалось.

З огляду на складність змісту правовідносин між сторонами, справа не може бути розглянута без участі позивача. Справа вже тривалий час знаходиться в провадженні суду при цьому позивач не вчиняє будь-яких дій для прискорення розгляду справи.

Відповідно до п.11 ч.3 ст. 2 ЦПК України, основною засадою (принципом) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Суд розцінює безпідставні неявки позивача, що сповіщений належним чином про час, дату і місце судового засідання як зловживання позивачем своїми процесуальними правами, що є недопустимим.

Крім того, Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав і обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставити лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Позов ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі перебуває в провадженні з 2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

Як видно з матеріалів справи, позивач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду шляхом надіслання судових повісток на зазначену в позові адресу місця проживання позивача. Проте, з моменту відкриття провадження Приморським районним судом м. Одеси, а саме з 30 липня 2019 року, в жодне судове засідання позивач не з`явився.

У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Згідно ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, суд вважає, що позивач допустив безпідставні неявки в судові засідання, а саме 20.08.2019 року, 11.11.2019 року та 04.12.2019 року та 14.01.2020 року.

Отже, аналіз викладених вище обставин, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення позивачем своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразились у систематичному не з`являнні в судові засідання, з метою зловживання своїми правами та безпідставного затягування судового розгляду справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач втратив інтерес до вирішення даного спору та вважає можливим застосувати наслідки, які передбачені ст. 257 ЦПК України та залишити без розгляду позов ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по заробітній платі.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Одеського національного медичного університету, виконувача обов`язки Міністра охорони здоров`я України ОСОБА_2 , Міністерства охорони здоров`я України про стягнення заборгованості по заробітній платі залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська