233 № 233/1866/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
08 липня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участю секретаря Кюсєвої Т.О.,
позивача
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що є власником жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому зареєстрована та проживає разом із донькою ОСОБА_4 . Також, за вказаною адресою зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , який є сином позивачки. Відповідач приблизно влітку 2014 року у зв`язку із початком антитерористичної операції виїхав до Російської Федерації для пошуку місця роботи та проживання, куди саме не пояснював і де зараз знаходиться позивачці невідомо. За житлом по місцю реєстрації відповідач не слідкує, участі у його підтримці в належному стані не приймає, в добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає. Реєстрація ОСОБА_3 у будинку має наслідком порушення прав позивача як власника, у зв`язку з чим позивач ОСОБА_2 просить усунути перешкоди у здійснення права користування власністю шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення, вказуючи, що відповідач ОСОБА_3 добровільно припинив проживання у будинку, належному позивачці, спочатку вони з позивачкою спілкувалися, однак у подальшому зв`язок із відповідачем було втрачено. З 2014 року відповідач за місцем реєстрації не з`являється, не повідомляє про своє місцезнаходження.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав. Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України.
Свідки ОСОБА_5 , яка зареєстрована: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , яка проживає: АДРЕСА_4 , у судовому засіданні пояснили, що знайомі із сім`єю позивачки та відповідачем у справі як сусіди. Відповідач ОСОБА_3 з 2014 р. за вказаною адресою не мешкає та не з`являвся, перешкод до проживання позивачкою йому не чинилося, місцезнаходження відповідача у теперішній час близьким не відоме.
З`ясувавши позицію представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з копії будинкової книги прописки громадян (а.с. 7-8), у будинку за адресою: АДРЕСА_3 , також зареєстровані: - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З акту перевірки паспортного режиму від 10 квітня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований у будинку АДРЕСА_1 , але приблизно з літа 2014 року за зазначеною адресою не мешкає, місцезнаходження його не відомо, особистих речей ОСОБА_3 у будинку немає, що своїми підписами засвідчили свідки - сусіди ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (а.с. 9).
Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з частиною 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону.
Приймаючи до уваги, що відповідач ОСОБА_3 з власної волі з 2014 року не проживає у будинку АДРЕСА_1 , без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачем права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_2 та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням зазначеного жилого будинку.
Таким чином, позов підлягає до задоволення у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 4, 19, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України , -
Позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , особою, яка втратила право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, апеляційне оскарження рішення суду, визначені ст.ст. 284, 354 цього кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 08 липня 2020 року.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 липня 2020 року.

Суддя :