Провадження №2/522/5227/20
03 грудня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси
в складі: судді - Бондар В.Я.,
за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Одеської міської ради, за участю третьої особи Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про визнання права власності у порядку спадкування за законом та зняття арешту з спадкового майна,
Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 , Одеської міської ради, за участю третьої особи Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про визнання права власності у порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 та зняття арешту з спадкового майна.
В обґрунтування позову відзначено, що єдиним спадкоємцем першої черги є ОСОБА_1 , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки на спадкове майно - квартиру накладено арешт. Арешт державним виконавцем накладено помилково, адже згідно вироку Жовтневого районного суду м. Одеси до кримінальної відповідальності притягнуто ОСОБА_3 з зовсім іншими анкетними даними.
Ухвалою суду від 08.07.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 10-денний строк для усунення недоліків позову.
Після усунення недоліків позову, ухвалою суду від 21.07.2020 року провадження у справі відкрите, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 13.08.2020 року.
У підготовчому засіданні 13.08.2020 року задоволено заяву представника позивача про витребування доказів, з метою отримання витребуваних доказів та повторного сповіщення інших учасників справи оголошено перерву до 10.09.2020 року.
У підготовчому засіданні 10.09.2020 року задоволено заяву представника позивача про витребування доказів, з метою отримання витребуваних доказів оголошено перерву до 09.11.2020 року.
В результаті проведених підготовчих дій, у підготовчому засіданні 09.11.2020 року було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 03.12.2020 року.
У судове засідання 03.12.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Від представника Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представників позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу (ЦК) України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим.
Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України) або особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, про що наголошує ч. 5 ст. 1268 ЦК України.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст. 1269 ЦК України).
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, якій починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 .
З свідоцтва про право власності на житло вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 .
З довідки №577014 від 07.06.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Філімонової Галини Василівни з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті ОСОБА_5
29.06.2019 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Галиною Василівною було заведено спадкову справу №64388954, відкриту до майна померлого ОСОБА_3 , про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.06.2019 року.
Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Філімоновою Галиною Василівною постановою від 15.03.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, адже на квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт постановою Малиновського РВ ДВС Управління юстиції в м. Одесі 29.07.2002 року.
Також накладений арешт на квартиру підтверджується інформаційною довідкою №214897826 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.
З постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2002 року, затвердженої начальником відділу державної виконавчої служби Малиновського районного управління юстиції вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 накладено арешт. Арешт накладено в рамках виконання виконавчого листа №1-47/1997 року, виданого Жовтневим районним судом м. Одеси від 16.05.2002 року.
У справі №1-47/1997 05.03.1997 року Жовтневим районним судом м. Одеси ухвалено вирок, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч.3 с. 140 ККК України та позбавлено його волі на 3 роки та 6 місяців.
На грошові кошти ОСОБА_3 видано свідоцтво 23.01.2020 року про право на спадщину за законом ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.66 Закону України „Про нотаріат" на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.
Відповідно ч.1 ст.46 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, мають право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій.
Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (у подальшому - Порядок вчинення нотаріальних дій) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Таким чином, зважаючи на обставини справи, враховуючи, що підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину стало накладення арешту на майно спадкодавця, суд вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині.
В той час як відповідно до вироку Жовтневим районним судом м. Одеси у справі №1-47/1997 від 05.03.1997 року до кримінальної відповідальності притягнуто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Одеса, що має дитину 1994 року народження.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр речових прав на нерухоме майно - це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єкти цих прав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об`єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.
Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, що передбачений цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних та оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому відповідно до ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення.
Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що накладений у 2012 році арешт на майно ОСОБА_3 є помилковим та має бути скасований.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідності задоволення позову ОСОБА_1 яка через накладений арешт на нерухоме майно, позбавлений права отримати свідоцтво про право на спадщину.
На підставі вищенаведеного та керуючисьст.ст.2, 4, 10, 13, 76-81, 83, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 315, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Одеської міської ради, за участю третьої особи Перший Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про визнання права власності у порядку спадкування за законом та зняття арешту з спадкового майна задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладений згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.07.2002 року, б/н, винесену державним виконавцем Малиновського РВ ДВС Управління юстиції в м.Одесі, реєстраційний номер обтяження: 8178727.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 14.12.2020 року.
Суддя В.Я.Бондар