ЄУН №337/5070/20
Провадження № 2/337/2326/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя Бредун Д.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 25 листопада 2020 року звернулась до суду із позовом, в якому просила:

визнати протиправними дії працівників Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, щодо проведення перевірки за її зверненням від 14.07.2020 року;

стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області на користь позивачки моральну шкоду у розмірі 5000,00 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У зв`язку з наведеним суд має виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»(далі постанова Пленуму Верховного Суду України №2), вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою статті 19 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України або Господарським процесуальним кодексом України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Згідно висновків які містяться в п.3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України №8 від 20 травня 2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» а саме: вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом пункту 1 частини першої статті 3 КАС України (на даний час п.2 ч.1 ст. 4 КАС України) у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. При цьому суд повинен звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 4 КАС України, публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Пункт 6 частини 1 статті 5 КАС України також передбачає можливість стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно положень п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті провадження за позовом до Першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 186, 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Першого заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди.

Роз`яснити заявниці, що даний позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, та за предметною і територіальною юрисдикцією відноситься до компетенції Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Д.С. Бредун