Справа № 703/2010/20
14 грудня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Ігнатенко Т.В.,
секретар судових засідань Бондаренко А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «ВодГео» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 25 грудня 2008 року №1205 про внесення змін до рішення міськвиконкому від 21 червня 2007 року №661 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді», КП «ВодГео» є виконавцем житлово-комунальних послуг по м. Сміла в галузі водопостачання та водовідведення. Відповідно до вказаного рішення, починаючи з 21 червня 2007 року та по даний час КП «ВодГео» виконує обов`язок по питному водопостачанню та водовідведенню в м. Сміла. Претензії щодо якості наданих КП «ВодГео» послуг від відповідача не надходило. Відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є абонентом КП «ВодГео», постійно користується послугами КП «ВодГео», споживає питну воду та використовує водовідведення, однак свій обов`язок по сплаті наданих йому послуг не виконує.
Починаючи з 21 червня 2007 року та по даний час КП «ВодГео» неодноразово зверталося до відповідача з заявою про укладення договору, а працівники абонентського відділу неодноразово надавали відповідачу примірники вказаних договорів. Крім того, КП «ВодГео» направлено відповідачу два примірники договору про надання житлово-комунальних послуг типового договору, передбаченого постановою КМУ №630 від 25 липня 2005 року, для підписання та повернення одного примірника. Відповідач вказані пропозиції проігнорував, договір на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення КП «ВодГео» не повернув, але про відмову від договору не повідомив, що не звільняє її від зобов`язання сплачувати за надані послуги.
16 січня 2020 року КП «ВодГео» звернуся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за надання комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, однак 20 січня 2020 року судом винесено ухвалу про відмову у стягнення заборгованості та роз`яснено право звернення з тими самими вимогами в позовному провадженні.
КП «ВодГео» постійно надає відповідачу послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а також кожного місяця надає відповідачу платіжний документ (квитанцію) для оплати послуги. Відповідач оплачує послуги не регулярно та в меншому ніж передбачено у платіжному документі розмірі.
Відповідач ухиляється від врегулювання спору у позасудовому порядку, заборгованість відповідач порушує право КП «ВодГео» отримати оплату за надані ним комунальні послуги, негативно впливає на його фінансовий стан, перешкоджає вчасно сплачувати за спожиту електричну енергію, паливно-мастильні матеріали, а також податки та заробітну плату працівникам, в зв`язку з чим КП «ВодГео» звернулося до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 03 серпня 2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання, роз`яснено відповідачу право на надіслання до суду відзиву на позовну заяву, а позивачу - відповіді на відзив.
Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд.
Представник позивача КП «ВодГео» - адвокат Атопкін С.В. у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу його проживання, яка зазначена позивачем у позовній заяві, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Відзиву на позовну заяву та заперечень до суду не направив.
З урахуванням положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити, за результатами її розгляду, заочне рішення.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.
Суд, врахувавши позицію представника позивача, яка викладена в його заяві про розгляд справи без його участі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч.1-4 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Так, рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 25 грудня 2008 року №1205 «Про внесення змін до рішення міськвиконкому від 21 червня 2007 року №661 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді» вирішено, зокрема, внести зміни до рішення виконкому від 21 червня 2007 року №661 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді» з 01 грудня 2008 року, виклавши додаток в новій редакції (а.с.24).
Як вбачається з додатку до рішення міськвиконкому від 25 грудня 2008 року №1205, виконавцем житлово-комунальних послуг по м. Сміла в галузі водопостачання та водовідведення є КП «ВодГео» (а.с.25).
Отже, судом встановлено, що КП «ВодГео» надає населенню м. Сміла Черкаської області послуги з водопостачання та водовідведення відповідно до законодавства України, що регулює відносини, які виникають між виконавцями житлово-комунальних послуг та їх споживачами.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи відповідач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та має особовий рахунок - НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.3 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг.
Згідно ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення, житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд.
Рішеннями виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 15 жовтня 2009 року №674 та №673, від 12 квітня 2018 року №147, від 22 листопада 2018 року №413, Постановами національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23 липня 2015 року №2074, від 28 січня 2016 року №121, від 23 вересня 2016 року №1586, від 23 вересня 2016 року №1587, встановлені тарифи на послуги водопостачання та водовідведення, що надаються КП «ВодГео» (а.с.20-23,26-31).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 користується послугами з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , та вказані послуги надаються відповідачу КП «ВодГео».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг являється фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Обов`язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630.

Таким чином, обов`язок укласти договір законодавець покладає саме на споживача, який отримує житлово-комунальні послуги.

Згідно ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Відповідно до правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 лютого 2018 року у справі №711/11424/15-ц, провадження 61-3500св18, «Хоч у ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п.1 ч.2 ст.20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що не уклавши договір про надання житлово-комунальних послуг з позивачем, відповідач отримувала такі послуги, в звязку з чим є споживачем комунальних послуг (з водопостачання та водовідведення), які надаються позивачем.

Таким чином між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21 липня 2005 року.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався до відповідача з пропозицією про укладення договору про надання послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення, однак дані пропозиції відповідачем не погодження, при цьому остання продовжує користуватися комунальною послугою, яку надає позивач.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач таких послуг зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення встановлено, що плата за послуги нараховується згідно показань засобів обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами ( нормами) споживання.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово - комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово - комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору.

Згідно акту обстеження на зняття фактичного показника лічильника №204 від 21 листопада 2019 року, контролером служби реалізації послуг та збору доходів КП «ВодГео» ОСОБА_2 , в присутності споживача ОСОБА_1 , який має особовий рахунок № НОМЕР_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , був складений даний акт у тому, що за даною адресою при обстеження приладів обліку води були зняті фактичні показники лічильників: 1) номер лічильника 036877, фактичний показник лічильника 562 м.куб.; 2) номер лічильника 5923875, фактичний показник лічильника - 178 м.куб. Даний акт підписаний контролером та споживачем (а.с.18).

Як вбачається з розрахунку боргу ОСОБА_1 по послугам водопостачання та водовідведення за період з 01 серпня 2012 року до 30 квітня 2020 року, заборгованість відповідача з оплати наданих позивачем КП «ВодГео» послуг з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 30 квітня 2020 року становить 21871 гривня 20 копійок (а.с.5-8).

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Однак, враховуючи відсутність будь-яких заяв від відповідача ОСОБА_1 , суд не знаходить підстав для застосування у даній справі строку позовної давності.

Згідно ст.68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги КП «ВодГео» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з платіжного доручення №5591 від 04 червня 2020 року, позивачем за подання до суду даної позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 2102 гривні (а.с.1).

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2012 гривні.

Керуючись ст.4, 9, 7, 12, 13, 76-78, 141, 223, 247, 258-259, 263-265, 279, 282, 284, 288-289, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позов Комунального підприємства «ВодГео» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «ВодГео», адреса: Черкаська область, м. Сміла, пров. Якова Водяного, 45, (р/р НОМЕР_2 в АТ «УКРСИББАНК», МФО 351005, ) заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення станом на 30 квітня 2020 року в сумі 21871 (двадцять одна тисяча вісімсот сімдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок та судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок, а всього - 23973 (двадцять три тисячі дев`ятсот сімдесят три) гривні 20 (двадцять) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

Позивач - Комунальне підприємство «ВодГео», адреса: 20705, Черкаська область,м. Сміла, пров. Якова Водяного, 45, .

Відповідач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Т.В. Ігнатенко