Справа № 467/212/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 року смт. Арбузинка

Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Догарєвої І.О.,

за участю:

секретаря Шевчука Я.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Арбузинка заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 07.10.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

В провадженні Арбузинського районного суду Миколаївської області перебувала справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заочним рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.10.2020 року позов ОСОБА_3 задоволено.

24.11.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 07.10.2020 року по зазначеній цивільній справі.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення суду ОСОБА_2 зазначено, що він не був присутній на судових засіданнях спочатку через обстеження та лікування травмованої ноги, потім через підозру зараження вірусом, обстеження на наявність якого дало негативний висновок, але періоди його знаходження в медичних закладах двічі співпадало з часом проведення судових засідань. Також він подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи через його звернення до органів поліції з заявою про відкриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 . З заочним рішенням суду від 07.10.2020 року він не погоджується, оскільки між сторонами фактично існував договір про сумісну діяльність, а не договір позики, оскільки позивач мав грошові кошти, а відповідач ( ОСОБА_2 ) сільськогосподарську техніку, досвід вирощування врожаю та кілька ділянок орендованої землі. Згідно їх домовленості ОСОБА_3 вносив свою частку грошима, а відповідач придбавав дизельне паливо для техніки та посівний матеріал. Всі вкладені гроші йшли на вирощування урожаю з метою його продажу з подальшим розподілом прибутку, таким чином відповідач стверджує, що отримував кошти та зобов`язувався їх повернути після збору врожаю, це підтверджується, на його думку наданими позивачем розписками. Крім того, відповідач посилався на існування ще однієї боргової розписки від 08.09.2017 року, за якою він отримав від ОСОБА_3 суму 130000,00 грн. зі строком повернення до 08.09.2018 року та вчасно повернув борг, після чого отримав від ОСОБА_3 оригінал розписки. Відповідач зазначив, що позивачем безпідставно не включено зазначений борг до розрахунку та не проведено взаємозалік всіх розписок і звірку розрахунків (копія розписки приєднана відповідачем до заяви про перегляд заочного рішення). Крім того, відповідач стверджує, що позивач ОСОБА_3 , будучи працівником ТОВ ЗГК «Ефіролія» на підставі підроблених документів вивіз з території даного підприємства зерно пшениці у кількості 49,025 т, передане на зберігання ТОВ ЗГК «Ефіролія» ОСОБА_2 , та таким чином протиправно заволодів його майном, чим вчинив кримінальне правопорушення і якщо цю пшеницю вивіз і продав ОСОБА_3 , то вартість пшениці також потрібно врахувати при розрахунку заборгованості. Крім того, відповідач, посилаючись на рішення Верховного Суду, зазначив про неможливість нарахування відсотків за договором позики після спливу строку зобов`язання з повернення грошових коштів, що, на його думку, не було враховано судом при ухваленні рішення. На підставі зазначеного ОСОБА_2 просив переглянути заочне рішення від 07.10.2020 року, скасувати його та призначити новий розгляд справи в Южноукраїнському міському суді за місцем знаходження обох сторін по справі, враховуючи, що обидві сторони проживають на території Южноукраїнської об`єднаної територіальної громади.

Ухвалою суду від 25.11.2020 року ОСОБА_2 поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, заяву про перегляд заочного рішення призначено до розгляду у судовому засіданні на 09.12.2020 року.

У судове засідання призначене на 09.12.2020 року ОСОБА_2 , будучи належно повідомленим про час і місце розгляду заяви, не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явився, його інтереси під час розгляду заяви представляв адвокат Рубан С.Ю., який проти заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 07.10.2020 року заперечував, зазначив, що відповідачем не надано жодного доказу поважності причин неприбуття в судові засідання з розгляду справи та неподання відзиву на позовну заяву. При цьому представник позивача також вказував на відсутність доказів обставин, які мають істотне значення у справі та не враховані судом при прийнятті рішення, оскільки існування ще однієї розписки, борг за якою повернуто відповідачем не спростовує факту існування заборгованості за іншими розписками та навпаки, підтверджує факт системних позик. Надані копії накладних не містять відомостей щодо належності отриманого за ними зерна відповідачу та не містять інших реквізитів, необхідних для даного виду документів, до того ж вони не стосуються правовідносин, що є предметом розгляду у даній справі. Посилання відповідача на вчинення кримінального правопорушення позивачем ОСОБА_3 жодним доказом не підтверджено та не надано відомостей про початок досудового розслідування за його зверненням. Зі змісту боргових розписок, досліджених в судовому засіданні не вбачається вказівки на спільну діяльність сторін та повернення коштів за їх змістом не обумовлене зібраним врожаєм. Відсотки за користування грошовими коштами розраховані позивачем та стягнуті судом виключно в межах строку повернення коштів згідно розписок. Відтак, представник позивача вважав, що підстави для перегляду заочного рішення відсутні, а відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення з метою затягування розгляду справи та уникнення виконання ним боргових зобов`язань.

Враховуючи розумні строки розгляду заяви, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності належно повідомленого відповідача, який не повідомив причину своєї неявки з огляду також на те, що неявка осіб, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заочним рішенням від 07.10.2020 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто заборгованість за договорами позики у загальній сумі 235 122 (двісті тридцять п`ять тисяч сто двадцять дві) гривні 66 копійок, що включає заборгованість:

за розпискою від 25.04.2017 року борг в розмірі 30 000,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 4% щомісяця 7 320,00 грн., інфляційне збільшення боргу 5 160,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 2 088,49 грн.;

за розпискою від 21.12.2017 року борг в розмірі 30 000,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 4% щомісяця 12 160,00 грн., інфляційне збільшення боргу 4 680,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 1 198,36 грн.;

за розпискою від 06.04.2018 року борг в розмірі 20 000,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 4% щомісяця 4 133,33 грн., інфляційне збільшення боргу 2 100,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 869,59 грн.;

за розпискою від 24.07.2018 року борг в розмірі 20 000,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 4% щомісяця 4 000,00 грн., інфляційне збільшення боргу 1 000,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 698,63 грн.;

за розпискою від 17.08.2018 року борг в розмірі 50 000,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 4% щомісяця 4 333,33 грн., інфляційне збільшення боргу 4 150,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 1 997,26 грн.;

за розпискою від 04.09.2018 року борг в розмірі 25 000,00 грн., проценти за розпискою в розмірі 4% щомісяця 1 133,33 грн., інфляційне збільшення боргу 2 075,00 грн., три проценти річних від прострочених сум 1 025,34 грн.

Також стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату судового збору в сумі 2351,23 грн.

Посилання відповідача на поважність причин неявки в судові засідання суд оцінює критично, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження факту його лікування, або проходження обстеження, як ним зазначено у заяві про перегляд заочного рішення. Крім того, провадження у справі відкрите 25.03.2020 року, після отримання відомостей щодо місця проживання відповідача. 28.03.2020 року (а.с.40) відповідачем особисто отримано копію ухвали про відкриття провадження у справі, повістку про виклик до суду та копію позовної заяви з додатками. Відтак, з 28.03.2020 року відповідач обізнаний щодо наявності в провадженні суду справи, де він є відповідачем та щодо порядку подання відзиву на позовну заяву. Власне, відповідач не заперечує свою обізнаність щодо судової справи, однак протягом понад 6 місяців не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву та надати до суду відповідні докази. Відтак, у суду відсутні підстави для висновку, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин.

Однією з умов скасування заочного рішення відповідно до положень ч. 1 ст. 288 ЦПК України також є те, що докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В своїй заяві про перегляд заочного рішення відповідач не заперечує факту отримання від позивача ОСОБА_3 грошових коштів та факту написання ним боргових розписок, проте посилається на те, що між ним та позивачем склалися відносини із сумісної діяльності, а не позики, що випливає зі змісту самих розписок. Однак, оригінали зазначених розписок були предметом дослідження суду при ухваленні заочного рішення. Відтак, в даній частині доводи відповідача зводяться до переоцінки наявних у справі доказів, що не є підставою для скасування заочного рішення. Інших доказів, що вказують на існування між сторонами відносин щодо спільної діяльності суду не надано. Твердження відповідача про невірний розрахунок відсотків за борговими розписками не відповідає дійсності, і також не є підставою для скасування заочного рішення, оскільки дане питання було предметом судового розгляду та судом встановлено, що заборгованість ОСОБА_2 розрахована позивачем з урахуванням строків повернення позики, визначених розписками.

Щодо протиправного заволодіння ОСОБА_3 належним ОСОБА_2 зерном, та необхідності заліку його вартості в рахунок погашення боргу за розписками, слід зазначити, що підставою стверджувати про вчинення особою кримінального правопорушення є лише наявність відповідного судового рішення, яким особу визнано винною. Такого рішення суду відповідачем не надано, як і не надано відомостей щодо наявності відповідного кримінального провадження. Крім того, предметом розгляду у даній цивільній справі є стягнення грошових коштів за договорами позики, відтак встановлення обставин щодо отримання (неотримання) позивачем зерна згідно наданих відповідачем копій накладних виходить за межі позовних вимог та у суду відсутні повноваження вирішувати питання заліку вартості зерна в рахунок боргу, відтак, надані відповідачем копії накладних не є тими доказами, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Що стосується боргової розписки від 08.09.2017 року, за якою відповідач отримав від ОСОБА_3 суму 130000,00 грн. зі строком повернення до 08.09.2018 року та вчасно повернув борг, то наявність між сторонами іншого договору позики, зобов`язання за яким виконані обома сторонами не стосується даної справи та не впливає на результат її розгляду, відтак згадана розписка не є доказом, який має істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідачем безпідставно заявлено також про необхідність передачі даної цивільної справи на розгляд Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.

Так, відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Отримана судом станом на момент відкриття провадження у справі інформація про місце проживання відповідача свідчить, що він проживав в с. Панкратове Арбузинського району Миколаївської області (а.с.34 зворот), що відноситься до територіальної підсудності Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Постановою Верховної Ради України від 17.07.2020 року № 807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» в Україні утворено 136 нових та ліквідовано існуючі 490 районів. Зокрема, у Миколаївській області створено Вознесенський район (з адміністративним центром у місті Вознесенськ) у складі територій Братської селищної, Бузької сільської, Веселинівської селищної, Вознесенської міської, Доманівської селищної, Дорошівської сільської, Єланецької селищної, Мостівської сільської, Новомар`ївської сільської, Олександрівської селищної, Прибужанівської сільської, Прибузької сільської, Южноукраїнської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Листом Голови Ради суддів України від 22.07.2020 року 9рс-466/20, в зв`язку з прийняттям зазначеної постанови роз`яснено, що місцеві загальні суди продовжують здійснювати розгляд справ в межах раніше утворених районів та раніше визначеного адміністративно-територіального устрою.

Крім того, згідно ч.2 ст.31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Відтак, дана цивільна справа прийнята та розглянута судом з дотриманням територіальної підсудності.

З огляду на вищевикладене, судом не встановлено підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 07.10.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, визначених ч.1 ст.288 ЦПК України, отже заяву слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.127, 260, 287-288, 353 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення від 07.10.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Заочне рішення суду від 07.10.2020 року може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дати постановлення даної ухвали.

Суддя І.О.Догарєва