ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року

м. Харків

Справа № 638/576/19

Провадження № 22-ц/818/422/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Хорошевського О.М.

Суддів: Кіся П.В., Яцини В.Б.,

За участі секретаря Курносової К.О.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 01.09.2007 року.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2019 року позов задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 01 вересня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 649. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судових витрат в розмірі 768 гривни 40 копійок. Після розірвання шлюбу прізвище позивача залишити без змін ОСОБА_3 .

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач наполягала на розірванні шлюбу, оскільки збереження сім`ї є неможливим. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

Судом не було прийнято його зустрічну позовну заяву про поділ майна подружжя, яка подана у строк визначений для подання відзиву. Крім того разом із зустрічним позовом було подано заяву про забезпечення позову та призначення автотоварознавчої експертизи, однак суд не вирішив і ці питання. Також суд не повернув сплачений судовий збір за подання зустрічного позову.

Крім того, в порушення п. 7 ст. 40 ЦПК України було розглянуто відвід судді протягом 34 днів. В ухвалі судді про визнання відводу необґрунтованим не зазначено жодного обґрунтування.

Також, судом замість надання строку для примирення в 5 місяців надано було 3 місяці, а фактично 2 місяці, що є малим часом для примирення.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згіднозі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб сторін 01 вересня 2007 року зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополь Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 649. Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. Позивач на примирення не згодна, сторони проживають окремо.

Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У частині першій статті 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями частин третьої та четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог статей111,112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , посилаючись на те, що фактичні шлюбні відносини припинені, подальше спільне проживання та збереження шлюбних відносин неможливе та суперечить її інтересам.

Ухвалою суду першої інстанції від 09 липня 2019 року було зупинено розгляд справи та встановлено строк для примирення.

Оскаржуване рішення постановлено у жовтня 2019 року тобто у сторін було достатньо часу для вирішення цього питання. До того ж сторони не дійшли домовленості про збереження сім`ї і на час апеляційного розгляду справи, про що свідчить відсутність відповідних відомостей.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що судом з порушенням процесуальних строків розглянуто його заяву про відвід та винесено ухвалу яка є необґрунтованою судова колегія зазначає наступне.

Згідно ч. 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід судді. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Питання щодо заявленого ОСОБА_2 відводу вирішено у судовому засіданні призначеному на 27 травня 2019 року за участі сторін по справі.

Ухвалою від 27 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 визнано необґрунтованою та призначено на розгляд іншого складу суду в порядку ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою суду у іншому складі 04 червня 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід відмовлено. Підставою для відмови було посилання на ч. 4 ст. 36 ЦПК України, згідно якої незгода сторони з процесуальним рішенням суду не є підставою для відводу.

Як на підставу відводу ОСОБА_2 посилався на те, що судом було необґрунтовано відмовлено у прийнятті зустрічного позову та об`єднанні його з первісним в одне провадження. Посилання на ці обставини містяться і у апеляційній скарзі.

Згідно ч. 3, 7 ст. 188 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 28 січня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 07.03.2019 року.

04 квітня 2019 року ОСОБА_2 надано до суду зустрічну позовну заяву про розподіл майна подружжя належного йому та ОСОБА_1 .

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 18 квітня 2019 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до розгляду. В задоволенні клопотань відповідача відмовлено.

Ухвала вмотивована тим, що об`єднання в одне провадження справи про розірвання шлюбу та поділу майна подружжя з урахуванням заявлених відповідачем клопотань про забезпечення позову та призначення у справі автотоварознавчої експертизи призведе до затягування розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву у строк визначений судом для надання відзиву.

Питання про об`єднання зустрічного позову з первісним до початку підготовчого засідання судом розглянуто не було.

Ухвала про закриття підготовчого провадження від 18 квітня 2018 року містить посилання на подання ОСОБА_2 зустрічного позову лише у мотивувальній частині, тобто питання про об`єднання позовів в одне провадження або відмови у такому об`єднання судом фактично не вирішено.

Однак ця обставина не може бути підставою для скасування рішення суду яким розглянуто вимоги про розірвання шлюбу.

При цьому судова колегія зазначає, що спір про поділ майна подружжя може бути розглянутий в окремому провадженні за ініціативи кожного з подружжя.

Інші доводи, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судового рішення суду першої інстанцій, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів.

Відповідно дост.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.3,10,12,13,89,351,367,368,374,375,382,384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 04 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді П.В. Кісь

В.Б. Яцина

повний текст постанови

складено 24 січня 2020 року