Справа № 426/5552/20
РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2020 року м. Сватове

Сватівський районний суд Луганської області

У складі головуючого судді Половинки В.О.

За участю секретаря судового засідання Концур А.І.

Заяника ОСОБА_1 .

Представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утримані померлого чоловіка, заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області, представник заявника - адвокат Будник Микола Володимирович

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Сватівського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту перебування її на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця с. Спірцеве Ростовського району Ярославської області по день смерті її чоловіка, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування заяви вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Після одруження з 19.11.1974 вона разом з чоловіком мешкали в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та вели з ним спільне господарство. У її чоловіка була велика заробітна плата, а згодом і значна пенсія, оскільки він працював все життя на шахті. Основним джерелом доходів в родині була пенсія чоловіка, яка станом на липень 2014 року складала близько 4500,00 грн., оскільки її пенсія була мінімальною і станом на липень 2014 року складала близько 1100,00 грн., що є недостатнім для нормального забезпечення. Їїчоловік ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Суходільськ м. Краснодон Луганської області. Після смерті чоловіка вона не зверталась в органи ПФ України про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника з причин проведення АТО/ООС на території ОРЛО та припинення роботи органів ПФУ на тимчасово окупованій території. На теперішній час її фінансове становище значно погіршилось, вона часто хворіє, тому вирішила звернутись до Управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьк Луганської області з питанням можливості призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника. В телефонному режимі працівник ПФУ надав їй консультацію щодо можливості призначення даного виду пенсії та переліку документів, які необхідно надати. 10.04.2020 вона звернулась до Управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьк Луганської області з заявою про призначення мені пенсії у зв`язку з втратою годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_3 . Відповідно до відповіді Управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьк Луганської області їй було відмовлено в зв`язку з наданням неповного пакету документів, необхідного для призначенні пенсії. Після отримання письмової відповіді, заявник знову звернулась в телефонному режимі до УПФУ у м. Сєвєродонецьк Луганської області за роз`ясненням і їй було повідомлено, що при розгляді її документів не був врахований акт про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті №14 від 01.04.2020 року, оскільки він виданий установою, яка знаходиться на тимчасово непідконтрольній території Луганської області та не має юридичної сили. Крім того, заявником було не надано документів, які підтверджують її перебування на утриманні померлого чоловіка. По завершенню розмови працівник ПФУ порадив їй звернутися за вирішенням вказаного питання до суду.

В судовому засіданні представник заявника адвокат Будник М.В. наполягає на задоволенні заяви про встановлення факту перебування заявника на утримані чоловіка.

Допитана в судовому засіданні в порядку ст. 234 ЦПК України в якості свідка ОСОБА_1 підтвердила той факт, що вона знаходилася на утриманні її чоловіка ОСОБА_3 до дня йо смерті по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганської області в судове засідання не з`явився, повідомлений був належним чином, причину неявки суду не повідомив, але надав суду пояснення, в яких заперечує проти заяви ОСОБА_1 та просить відмовити в її задоволенні (а.с. 31-32).

Суд, беручи до уваги пояснення представника заявника, допиту заявника ОСОБА_1 в якості свідка, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтдверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 10.09.1965 року Дружною сільською радою Краснодонського району Луганської області, актовий запис №19 (а.с. 11).

Після одруження з 19.11.1974 року заявник разом з чоловіком мешкали разом в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , та вели з ним спільне господарство, що підтверджеється копією домової книги (а.с. 16).

Відповідно до довідки №4117 від 03.07.2020 розмір пенсії за віком ОСОБА_1 станом на липень 2017 року складає 1109,53 грн. (а.с.33-34).

Відповідно до листа Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України № 11293 від 16.10.2020 виплата пенсії ОСОБА_3 останній раз здійснено в червні 2014 року. Розмір призначеної ОСОБА_3 пенсії становив з 01.12.2013 -- 4534,24 грн. (а.с. 60-61).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Суходільськ м. Краснодон Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серіє НОМЕР_3 , виданим 15.07.2014 року Виконавчим комітетом Суходільської міської ради м. Краснодона Лугнаської області, актовий запис №182 (а.с. 17).

10.04.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьк Луганської області з заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника після смерті чоловіка ОСОБА_3 . Відповідно до відповіді №6327/02-22 від 22.04.2020 року Управління Пенсійного фонду України у м. Сєвєродонецьк Луганської області їй було відмовлено в зв`язку з наданням неповного пакету документів, необхідного для призначенні пенсії (а.с.20).

ОСОБА_1 та її померлий чоловік ОСОБА_3 проживали постійно по день смерті ОСОБА_3 , а саме по ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується також актом про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті від 01.04.2020, який виданий на тимчасово окупованої території України. (а.с. 18)

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до практики Міжнародного суду ООН стосовно окупованих територій сформульовані так звані «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Таким чином, акт про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 , який виданий на тимчасово окупованої території України, не створює правових наслідків, але в той же час він містить фактичні дані відповідно до ст. 76 ЦПК України, які підтверджуються обставинами викладеними в заяві заявника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", з наступними змінами та доповненнями, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановлені факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів для існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу.

З заяви вбачається, що заявник довгий час перебувала на утриманні чоловіка, а тепер втратила основне джерело для існування після його смерті. На теперішній час розмір пенсії, яку отримував би її чоловік був би значно більше ніж розмір її пенсії, тому вона зі смертю чоловіка втратила джерело існування.

Дані факти підтверджуються вищевикладеними доказами.

Отже, допомога, яка надавалась ОСОБА_1 , була для заявника, який досяг пенсійного віку, хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, оскільки розмір пенсії померлого ОСОБА_3 значно перевищував розмір пенсії ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що розмір пенсії померлого ОСОБА_3 значно перевищував розмір пенсії ОСОБА_1 , та така допомога була постійним та основним джерелом засобів до існування даної сім`ї.

Таким чином, ОСОБА_1 , будучи непрацездатною особою, яка досягла пенсійного віку перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявницею у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені показами свідка, письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утримані, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись

ст. ст. 258-259, 263-265, 273, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утримані померлого чоловіка.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , уродженки с. Б-Серебряківське Зимовниківського району Ростовської області, на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , уродженця с. Спірцеве Ростовського району Ярославської області по день смерті її чоловіка, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Сватівський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сватівського

районного суду В. О. Половинка