справа № 179/1491/19
провадження № 2-з/179/9/20
У Х В А Л А

07 липня 2020 року суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Т.А, ознайомившись із заявою про забезпечення позову представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Солодовник Вікторія Володимирівна.

Заявник вважає, що невжиття заходів щодо заборони відповідачеві вчиняти певні дії, а саме: накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 149 ЦПК України - суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених в п.1 та 4 постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову",- суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач позовним вимогам.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Солодовник Вікторія Володимирівна.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову, як вбачається зі змісту ч. 2 ст. 149 ЦПК України, є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Предметом спору та судового розгляду є визнання заповіту недійсним, тобто вимоги немайнового характеру. Але вид забезпечення позову, зазначений у заяві, не співмірний з заявленими вимогами, оскільки накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, не є передумовою, направленою на можливість виконання рішення суду у випадку задоволення позову про визнання заповіту недійсним.

Виходячи із змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявником не обґрунтовано необхідність застосування такого виду забезпечення позову, як накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, оскільки не наведено обґрунтувань співмірності такого виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Виходячи з наведеного, вважаю, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову подана в порушення вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Згідно ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Вивчивши заяву та матеріали додані до заяви, суд вважає за необхідне повернути її заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. 151-153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - приватний нотаріус Солодовник Вікторія Володимирівна повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.А.Ковальчук