Справа № 541/124/20
УХВАЛА

22 січня 2020 року м. Миргород

Суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області Городівський О.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Родина Агро» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Родина Агро» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахункув розмірі 49480,70 грн.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог встановлених ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Стаття 163 ЦПК України, містить вимоги, яким повинна відповідати заява про видачу судового наказу.

Всупереч п.2 ч.2 ст. 163 ЦПК України у заяві на зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному реєстрі підприєсмтв і організацій України боржника, реєстраційний номер облікової картки платників податків заявника за його наявності або номер і серію паспорта заявника, а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які індентифікують боржника.

За змістом частин 1, 2 ст.42 ЦПК України позивачі є учасниками справи у справах позовного провадження, а при розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник.

Заявником ОСОБА_1 учасниками справи зазначено позивача та відповідача, замість вірного заявник та боржник.

Заява про видачу судового наказу разом із доданими до неї документами містить розрахунок середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, однак відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» вищевказаний розрахунок наведено з урахуванням розміру середньоденної заробітної плати без надання графіку роботи ОСОБА_1 , що позбавляє можливості суд встановити вказані заявником обставини щодо кількості робочих днів, за які стягується середній заробіток за час затримки розрахунку, та може свідчити про можливий спір про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 163 ЦПК України, у видачі такого наказу слід відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 163, 165, 353 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Відмовити у видачі судового наказу в справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Родина Агро» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Копію цієї ухвали для відому направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Суддя: О. А. Городівський