Провадження №2/523/1497/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

за участю секретаря Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської Ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Одеської міської Ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 05 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу І.В. Мазаратій посвідчено заповіт від громадянина ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на ім`я ОСОБА_1 , згідно якого спадкодавець на випадок смерті заповідав ОСОБА_1 , квартиру під номером АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкодавець за заповітом ОСОБА_2 помер, про що складено відповідний актовий запис №10383, та підтверджується Свідоцтвом про смерть від 12.10.2017 року. Позивачка взяла на себе витрати з поховання ОСОБА_2 ..

Позивачка також посилається на те, що вона з ОСОБА_2 знайома з 2010 року, між ними були дружні стосунки, а також ОСОБА_2 допомагав їй по домогосподарству в Білгород-Дністровському де вона проживаю із сім`єю. В свою чергу, позивачка його годувала, давали деякі кошти на життя, дарувала йому одяг та різні дрібні речі першої необхідності.

Спадкодавець ОСОБА_2 після смерті його батьків залишився один, в нього не було жодних рідних ані братів, ані сестер, ані тіток або дядьків, ані бабусів або дідусів, чи ще якихось близьких чи далеких родичів.

Позивачка стверджує, що вона самої смерті ОСОБА_2 йому допомагала, готувала та приносила їжу, прибирала у нього в квартирі, прала його речі, купувала йому ліки, робила все що було в її силах.

Після смерті ОСОБА_2 , вона зачинила його квартиру і поїхала до себе в Білгород-Дністровський до своєї сім`ї..

У грудні 2017 року, позивачка дуже сильно захворіла, лікарі виявили у неї сильно запущену хронічну жовчнокам`яну хворобу жовчного міхура. В зв`язку з чим, позивачці довелося робити операцію по видаленню каменів з жовчного міхура. Операція пройшла зі складнощами, після операції позивач два тижні була в комі.

Період виходження після операції зайняв значний час, та позивачка до теперішнього часу постійно лікується та приймаю ліки, та перебуває під наглядом лікарів.

Позивачка також стверджує, що про те що ОСОБА_2 склав на її ім`я заповіт вона довідалася лише 23 квітня 2018 року, коли змогла піднятися на ноги на поїхати до міста. Прибираючи в квартирі померлого ОСОБА_2 та перебираючи речі, позивачка знайшла у файлу оригінал заповіту від 05.10.2017 року, що для позивачки було несподіванкою.

Після чого, позивачка одразу ж звернулася до нотаріуса який посвідчував заповіт.

Приватний нотаріус ОМНО Мазаратій І.В., вислухавши позивачку та оглянувши документи, надала позивачці письмову відповідь про те що, на момент смерті ОСОБА_2 , вона не була зареєстрована за адресою місця проживання померлого та заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подала, тому радила звернутися до суду для визначення додаткового строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивачка також посилається на те, що вона знайшла заповіт лише 23 квітня 2018 року, тобто на лише на 15 днів пропущено строк.

На підставі викладеного, позивачка просить визначити їй, ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), додатковий строк протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 05 жовтня 2017 року, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судове засідання представник позивача подав клопотання, згідно якого просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, а також просив справу розглянути у його відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення.

Представники відповідача в судове засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Судом встановлені наступні обставини справи, а також відповідні правовідносини.

Так судом встановлено, що 05 жовтня 2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу І.В. Мазаратій посвідчено заповіт від громадянина ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на ім`я ОСОБА_1 , згідно якого спадкодавець на випадок смерті заповідав ОСОБА_1 , квартиру під номером АДРЕСА_1 . (а.с. 19-20)

08 жовтня 2017 року, спадкодавець за заповітом ОСОБА_2 помер, про що складено відповідний актовий запис №10383, та підтверджується Свідоцтвом про смерть від 12.10.2017 року.

В позовних вимогах позивачка посилається на те, що вона з ОСОБА_2 знайома з 2010 року, між ними були дружні стосунки, а також ОСОБА_2 допомагав їй по домогосподарству в Білгород-Дністровському де вона проживаю із сім`єю. В свою чергу, позивачка його годувала, давали деякі кошти на життя, дарувала йому одяг та різні дрібні речі першої необхідності.

Позивачка стверджує, що вона до самої смерті ОСОБА_2 йому допомагала, готувала та приносила їжу, прибирала у нього в квартирі, прала його речі, купувала йому ліки, робила все що було в її силах.

Після смерті ОСОБА_2 , вона зачинила його квартиру і поїхала до себе в Білгород-Дністровський до своєї сім`ї..

В судовому засіданні встановлено, що у грудні 2017 року, позивачка дуже сильно захворіла, лікарі виявили у неї сильно запущену хронічну жовчнокам`яну хворобу жовчного міхура. В зв`язку з чим, позивачці довелося робити операцію по видаленню каменів з жовчного міхура. Операція пройшла зі складнощами, після операції позивач два тижні була в комі. Період виходження після операції зайняв значний час, та позивачка до теперішнього часу постійно лікується та приймаю ліки, та перебуває під наглядом лікарів.

Вищевказані факти підтверджуються випискою № НОМЕР_1 із медичної карти стаціонарного хворого, з якого вбачається, що позивачка хворіла в період з 26.12.2017р. по 18.08.2018р. (а.с. 24-26)

З листа Суворовської державної нотаріальної контори м. Одеси від 20.03.2020р. №783/01-16 вбачається, що спадкова справа після померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилась.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 не є родичем померлого ОСОБА_2 , а тому не є спадкоємцем за законом.

З пояснень позивачки вбачається, що вона дізналась про те, що ОСОБА_2 склав на її ім`я заповіт лише 23 квітня 2018 року, коли змогла піднятися на ноги на поїхати до міста. Прибираючи в квартирі померлого ОСОБА_2 та перебираючи речі, позивачка знайшла у файлу оригінал заповіту від 05.10.2017 року, що для позивачки було несподіванкою.

Отже суд вважає, що позивачка, дійсно не мала можливості передбачити, що ОСОБА_2 залишить на неї заповіт, а тому не повинна була передбачити свого обов`язку звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Правові підстави ухваленого рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду, з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Згідно вищезазначеного пункту Постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини.

На підставі аналізу доказів, які були подані позивачкою, суд вважає, що дійсно позивачка за об`єктивних причин, а саме відсутності інформації про наявність заповіту, тяжкої хвороби та тривалого періоду лікування не мала можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщину, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1218-1220,1269,1270,1272 ЦК України, ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,280-281 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської Ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом задовольнити.

2. Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), додатковий строк протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом від 05 жовтня 2017 року, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30-ти днів з дня складення повного рішення не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня складення рішення.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя В.К. Кисельов

Повний текст складено та підписано 17.07.2020