Дата документу 03.07.2020
ЄУ № 942/285/20
Провадження №2-о/942/102/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року Новопсковський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Чалого А.В.,

секретаря судового засідання Войтенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа - Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Новопсковського районного суду Луганської області з заявою, в якій просить встановити факт перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначила, що з 22.01.1977 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 та проживала разом з ним по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Весь цей час подружжя вели спільне господарство, а з моменту виходу на пенсію ОСОБА_1 стала перебувати на повному утриманні чоловіка, оскільки розмір її пенсії не дозволяє задовольнити мінімальні потреби на придбання їжі, ліків, оплати комунальних послуг, не приймаючи до уваги необхідність придбання одягу, посуду, предметів особистої гігієни, оплати послуг мобільного зв`язку, інтернету, проїзду з м. Антрацит до смт. Новопсков, оплати проживання в смт. Новопсков.

Заявник перебуває на обліку у Марківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області та отримує пенсію, загальна сума якої за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року склала 9606,00 грн.

Померлий ОСОБА_2 також перебував на обліку у Марківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області та отримував пенсію, розмір якої значно перевищує розмір пенсії заявниці. За життя ОСОБА_2 працював шахтарем, тому він мав підвищену пенсію, розмір якої значно перевищував розмір пенсії, яку заявник отримує на даний час. За життя чоловік віддавав їй свою пенсію, яку вона витрачала на оплату комунальних послуг, придбання продуктів харчування, ліків, одягу тощо. Зазначена допомога була для заявника постійним та основним джерелом для існування. Фактично ОСОБА_1 знаходилась на утриманні чоловіка, оскільки саме його пенсія була основним джерелом для існування.

Після смерті чоловіка ОСОБА_1 звернулась до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Проте, листом від 06.02.2020 року №22/Щ-14 заявнику відмовлено у призначенні такого виду пенсії, оскільки їй необхідно надати документ про факт перебування на утриманні померлого годувальника. Відмова мотивована тим, що ОСОБА_1 не надала документи, які б посвідчували проживання разом з годувальником за однією адресою, оскільки на момент смерті ОСОБА_2 реєстрація фактичного місця проживання заявниці не відповідає реєстрації фактичного місця проживання померлого.

Заявник зазначає, що неможливість одержання нею певних документів, які посвідчують факт перебування на утриманні, пов`язана з проведенням антитерористичної операції у м. Антрацит та непідконтрольності території вказаного міста органам влади України. В м. Антрацит Луганської області заявниця разом з чоловіком проживала за однією адресою по АДРЕСА_1 . Проте, адреса реєстрації ОСОБА_1 була по АДРЕСА_2 . Різна адреса реєстрації була викликана тим, що подружжя ОСОБА_3 , проживаючи по АДРЕСА_1, придбали сусідній будинок АДРЕСА_2 і для переоформлення особових рахунків ОСОБА_1 зареєструвалася за вказаною адресою. Як тимчасово переміщені особи, заявниця з чоловіком були зареєстровані за однією адресою по АДРЕСА_3 .

Посилаючись на вказані обставини, заявник просила суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 28.02.2020 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження на 30.04.2020 року.

20.03.2020 року представник заінтересованої особи надав суду відзив на заяву, в якому просив відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 , оскільки заявником не наданий документ про перебування на утриманні померлого годувальника, а згідно довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичне місце проживання/перебування заявника не відповідає фактичному місцю проживання/перебування померлого ОСОБА_2 .

Наданий заявником акт фактичного проживання з померлою особою на день його смерті від 25.02.2019, виданий відділом «Центру надання адміністративних послуг» адміністрації міста Антрацит та Антрацитівського району Луганської народної республіки, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території, про факт проживання подружжя ОСОБА_3 не є довідкою житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки про реєстрацію місця проживання, крім того він підтверджує факт проживання ОСОБА_2 за адресою по АДРЕСА_1 , що не відповідає даним реєстрації по паспорту померлого.

Представник заінтересованої особи зазначає, що ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію за віком у розмірі 1638,00 грн., а тому управління вважає, що жодних доказів потреби матеріальної допомоги від чоловіка, а також доказів фактичного розподілу у зв`язку з цим коштів подружжя за час шлюбу заявник суду не представила. Вважає, що сам по собі факт отримання позивачем доходу у меншому розмірі, ніж померлого, не є підставою для задоволення заяви.

В судовому засіданні, що відбулося 30.04.2020 року представник заявника надав пояснення згідно обставин, викладених у заяві, просив суд задовольнити вимоги заявника. Розгляд справи відкладено до 25.05.2020 року для надання додаткових доказів.

25.05.2020 року розгляд справи відкладений до 26.06.2020 року за клопотанням представника заявника.

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Представник заявника надав суду заяву, в якій просив судове засідання, призначене на 26.06.2020 року провести без його участі та долучити до матеріалів справи копію договору дарування житлового будинку, копію договору купівлі-продажу житлового будинку, копію довідки Антрацитівського БТІ та копію листа адміністрації м. Антрацит №412 від 25.05.2020 з додатками.

Представник заінтересованої особи до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві на позов просив суд розглянути справу без участі представника управління.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників справи та свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні у порядку окремого провадження. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. (ч. 2 ст.315 ЦПК України ).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 22.01.1977 року Д`яківською сільською радою Антрацитівського району Луганської області.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що 08.11.2019 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Старобільському району місту Брянка Головного територіального управління юстиції у Луганській області видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування від 07.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Антрацитівського міського нотаріального округу Луганської області Александровою Н.Г., зареєстрованому в реєстрі за №3959.

Як вбачається з копії паспорта серії НОМЕР_3 , виданого 05.04.1999 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 .

Згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.06.2017 року №928-247145, фактичне місце перебування ОСОБА_1 - АДРЕСА_3 .

Померлий ОСОБА_2 був власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.11.1979 року, посвідченого нотаріусом Антрацитівської державної нотаріальної контори Гончаровою Л.А., зареєстрованого за реєстром №5068, довідкою Антрацитівського БТІ від 07.02.1980 року, рішенням виконавчого комітету Антрацитівської міської ради народних депутатів №128 від 02.04.1987 року «Про впорядкування адресного господарства міста».

Згідно паспорту громадянина України НОМЕР_4 ОСОБА_2 також був зареєстрований по АДРЕСА_2 , а згідно довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.02.2017 року № НОМЕР_5 фактично перебував за адресою: АДРЕСА_3 .

З довідки про доходи № НОМЕР_6 , виданою 18.02.2020 року Марківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, вбачається, що розмір отриманої пенсії ОСОБА_1 за період з вересня 2019 року по лютий 2020 року складає 9606,00 грн.

Згідно довідки про доходи №639216 від 17.03.2020 року, виданою Марківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області, ОСОБА_2 у період з квітня 2019 року по жовтень 2019 року отримав пенсію у розмірі 92615,67 грн.

В судовому свідок ОСОБА_4 пояснила, що померлий ОСОБА_2 є її далеким родичем. З 2017 року ОСОБА_2 разом зі своєю дружиною ОСОБА_1 проживали у неї як тимчасово переміщені особи за адресою: АДРЕСА_3 . Свідку відомо, що ОСОБА_2 утримував свою дружину, оскільки розмір його пенсії набагато перебільшував розмір пенсії ОСОБА_1 ОСОБА_4 пояснила, що подружжя ОСОБА_3 проживали разом як у м. Антрацит, так і у смт. Новопсков.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що вона є подругою ОСОБА_4 . Коли подружжя ОСОБА_3 перебували в смт. Новопсков, вони часто відвідували ОСОБА_5 , спілкувалися з нею. Зі слів ОСОБА_1 свідку стало відомо, що подружжя існує за рахунок пенсії чоловіка ОСОБА_2 , оскільки він був шахтарем та отримував підвищену пенсію.

В обґрунтування своїх вимог заявником надані медична довідка №59 від 20.02.2020 року та витяг з медичної карти амбулаторного хворого №59 від 20.02.2020 року щодо хворої ОСОБА_1 ; акт про фактичне проживання з померлою особою на день його смерті №28 від 25.02.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 ; фіскальні чеки на оплату ОСОБА_2 комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . Вказані документи видані на тимчасово окупованій території України.

Враховуючи загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки доказів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як джерела інформації, суд приймає до уваги обставини, викладені в наданих доказах.

Заявниця перебувала на повному утриманні чоловіка, оскільки судом встановлено, що дохід померлого ОСОБА_2 більш ніж в дев`ять разів перевищував розмір доходів ОСОБА_1 .

Встановлення даного факту заявниці потрібно для оформлення пенсії по втраті годувальника.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Після смерті чоловіка ОСОБА_1 звернулась до Марківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з заявою про перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, проте листом від 06.02.2020 №22/Щ-14 останній було відмовлено у переведенні на вказану пенсію, оскільки не надано документів про перебування на утриманні померлого годувальника.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 36 Закону України від 9 липня 2003 р. N 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно п. 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 5.11.2005 N 22-1 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за N 1566/11846, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу, також надаються такі документи: документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

У відповідності до п. 2.11 Порядку за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово-експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації) або довідки органів місцевого самоврядування : для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника - довідка про перебування на повному утриманні померлого годувальника чи одержання від померлого годувальника допомоги, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, або про спільне проживання з годувальником на момент його смерті. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно із статтею 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась ОСОБА_2 , була для заявниці хоч і не єдиним, проте постійним і основним джерелом засобів до існування, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви.

Будь-яких даних, які б спростовували факт перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 11-13, 80, 81, 89, 90, 265, 268, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування особи на утриманні задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий 05.04.1999 року Антрацитівським МВ УМВС України в Луганській області, РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , фактично проживає: АДРЕСА_3 .

Представник заявника: ОСОБА_6 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №000155 від 12.07.2018 року, адреса: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: Марківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області , знаходиться за адресою: вул. Центральна, 20, смт Марківка, Луганська область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України зазначений рішенням строк продовжується на строк дії карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11.03.2020 № 211 (з наступними змінами і доповненнями).

Повний текст рішення складено 03 липня 2020 року.

Головуючий суддя А.В. Чалий