Справа № 428/7419/19
Провадження № 22-ц/810/1040/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року місто Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Авалян Н.М.

суддів - Єрмакова Ю.В., Яреська А.В.

за участю секретаря судового засідання - Перишкіна Т.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області

на рішення Сватівського районного суду Луганської області (суддя Река А.С.)

від 01 листопада 2019 року

у справі про стягнення надміру виплаченої пенсії

учасники справи:

позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області

відповідач - ОСОБА_1

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

26 червня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 надміру виплаченої пенсії у розмірі 37 189,14 грн. В обґрунтування позову зазначено наступне.

Позивач отримував пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб», але з 15.05.2012 року по теперішній час працює на посаді начальника Управління ДМС у Луганській області, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». Про дану обставину головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області дізналось 18 грудня 2015 року. У зв`язку з чим було здійснено перерахунок пенсії відповідача та виникла переплата пенсії за період з 01.04.2015 по 31.12.2015 у розмірі 52092,54 грн. Частина переплаченої пенсії була утримана позивачем, а залишок переплаченої пенсії становить 37 189 грн. 14 коп.

Переплата пенсії виникла внаслідок того, що відповідач не виконав вимоги ст. 60 Закону № 2262-ХІІ - не повідомив позивача про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду. Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду. Згідно пункту 3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затвердженому постановою Пенсійного фонду України від 21.03.2003 № 6-4, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії. Всупереч вказаній нормі права та зобов`язання, яке містить заява відповідача про призначення/перерахунок пенсії від 19.11.2014 року, ОСОБА_1 не повідомив головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області про те, що він працює на посаді, робота на якій не дає права на отримання пенсії у певний час.

Враховуючи, що переплата пенсії склалась внаслідок зловживання з боку відповідача (неповідомлення про роботу на посаді, яка дає право на призначення пенсії у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу»), 23.02.2017 року головно управління Пенсійного фонду України в Луганській області звернулось до ОСОБА_1 із проханням добровільно повернути суму пенсії, виплачену надміру з розмірі 52092,54 гри. Однак, суми пенсії, виплачені надміру, добровільно відповідачем повернуті не були. Тому, керуючись ст. 60 Закону № 2262-ХП, ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, позивачем було прийнято рішення про утримання зі ОСОБА_1 надміру виплачених сум пенсій від 05.09.2017 № 95, про що останнього було повідомлено листом від 20.09.2017 № 0881/03-03. З 01.10.2017 року по 31.12.2017 року було утримано 14903,40 грн.

06.12.2017 року на адресу головного управління надійшла заява ОСОБА_1 про припинення утримання з пенсії. З 01.01.2018 року проведення відрахувань з пенсії відповідача зупинено, про що його повідомлено листом від 25.12.2017 № 691/С-11. Залишок суми переплати склав 37 189 грн. 14 коп. Надалі головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області неодноразово зверталось до відповідача із запрошенням для вирішення питання повернення переплаченої пенсії. Однак, до теперішнього часу відповідачем сума пенсії, виплачена надміру, добровільно не повернута.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 01 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що для цього відсутні передбачені законом підстави.

Узагальнені доводи апеляційної скарги та відзивів на апеляційну скаргу

Позивач в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати і задовольнити позов, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права. Апеляційна скарга містить доводи аналогічні тим, що викладенні в позовній заяві.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на те, що суд правильно застосував до правовідносин сторін норми матеріального права, з урахуванням правових висновків, висловлених Верховним Судом в аналогічних правових відносинах.

Відповідач в судове засідання не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності.

Стислий виклад встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи

Судом встановлені наступні факти, які підтверджені належними письмовими доказами.

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 595 «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства», головне Управління пенсійного фонду України в Луганській області було переміщено з м. Луганська до м. Сєвєродонецька Луганської області.

ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Нарахування та виплати пенсій усім пенсіонерам силових структур проводилось згідно електронної бази даних пенсіонерів.

Управління Пенсійного Фонду України у позовній заяві зазначало, що відповідно до статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби,та деяких інших осіб», тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, особам, яким пенсія призначена відповідно до цього Закону (крім інвалідів І та П груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата Україна», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону не виплачуються. Після звільнення з роботи виплата пенсії відповідно до цього Закону поновлюється. Під час розгляду документів працівниками Управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області було з`ясовано, що ОСОБА_1 працює на посаді начальника Управління ДМС у Луганській області з 15.05.2012 року, яка дає право на призначення пенсії у порядку та умовах, передбачених Законом України «Про державну службу».

За період з квітня 2015 року до грудня 2015 року Управлінням Пенсійного фонду України у Луганській області ОСОБА_1 були виплачені кошти, а саме пенсія, в розмірі 52092,54 грн.

Рішенням начальника ГУ ПФУ в Луганській області № 95 від 05 вересня 2017 року було вирішено, що у разі ненадходження від ОСОБА_1 суми переплати, яка підлягає поверненню з дня його повідомлення про прийняття рішення, утримувати переплату в розмірі 20% пенсії щомісячно, починаючи з 01.10.2017 року (а.с.15). Відповідне повідомлення було направлено на адресу відповідача 20.09.2019 року (а.с.16).

06.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області із заявою про припинення утримань з пенсії та повернення утриманих коштів.

Звернення ОСОБА_1 про припинення утримань з пенсії було розглянуто та здійснення відповідних утримань зупинено з січня 2018 року

Після проведення утримання переплати, залишок переплати пенсії відповідачу складає 37189,14 грн.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до п. 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженою Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за № 22-1, документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), є: трудова книжка, індивідуальні відомості про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку за формою згідно з додатком 1 до Положення, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. У разі відсутності у зареєстрованої (взятої на облік) внутрішньо переміщеної особи документів, що підтверджують факт звільнення (припинення зайнятості), факт звільнення з роботи встановлюється на підставі особистої заяви із зазначенням дати, з якої особа не працює, та поясненням обставин, у зв`язку з якими неможливо внести запис у трудову книжку чи надати оригінал трудової книжки.

У разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання заяви. Заява може бути подана особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, або надсилається поштовим відправленням.

19 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області із заявою про призначення/перерахунок пенсії, вказавши, що на час подання заяви є працевлаштованим.

Наказом начальника головного управління Пенсійного фонду України у Луганській області № 82 від 30 вересня 2015 року з метою відновлення паперових пенсійних справ пенсіонерів силових структур було вирішено витребувати у пенсіонерів силових структур копій документів.

На виконання наказу № 82 від 30.09.2019 року Управлінням Пенсійного фонду України в Старобільському районі Луганської області було направлено до ГУ ПФУ в Луганській області копію трудової книжки ОСОБА_1 для долучення до пенсійної справи, з якої вбачається, що з 15 травня 2012 року ОСОБА_1 було призначено на посаду начальника Управління ДМС у Луганській області.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що, оскільки стягнення зайво отриманих пенсіонером пенсійних виплат можливе лише за умови зловживань з боку пенсіонера, які призвели до завищення суми пенсійних виплат, або подання страхувальником недостовірних даних. Проте, в судовому засіданні не встановлено фактів вчинення ОСОБА_1 таких дій, які стали причиною неправомірного нарахування та виплати пенсії ( неповідомлення про працевлаштування; надання документів, які містили у собі явно неправильні відомості, були підроблені або будь-яким іншим чином сфальсифіковані), тобто не встановлено зловживань за сторони відповідача.

До такого висновку суд прийшов, виходячи з становлених обставин справи та аналізу наступних норм матеріального права і судової практики.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст. 1215 Цивільного кодексу України)

Згідно ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до п. 3 Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України № 64 від 21.03.2003 року, повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо. Суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку, стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Тобто, ст . 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли має місце зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були наданні страхувальником.

Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються (постанова Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-91цс14).

Пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічний висновок також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії» (постанова від 05.02.2018 року у справі № 556/1231/17).

Апеляційний суд з висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки за встановлених обставин, суд правильно застосував до правовідносин сторін норми матеріального права, вказавши на відсуність правових підстав для стягнення надмірно виплаченої відповідачу пенсії.

Суд апеляційної інстанції відхиляє довід апеляційної скарги про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, оскільки він ґрунтується на помилковому тлумаченні норм матеріального права та зводиться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна правова оцінка.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст.263 ЦПК УКраїни судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене у справі рішення суду першої інстанції повністю відповідає зазначеним вимогам, а доводи апеляційної скарги правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Судові витрати

У зв`язку залишення апеляційної скарги без задоволення, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання апеляційної скарги не відшкодовуються відповідно до ст.141 ЦК України.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 388, 389, 390, 391 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення, а рішення Сватівського районного суду Луганської області від 01 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови - з 17 січня 2020 року.

Головуючий Н.М.Авалян

Судді Ю.В.Єрмаков

А.В.Яресько