печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань Винник С. М.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання позивача про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг», приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Куксін Станіслав Юрійович про визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої визначено суддю у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення та ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) та передано, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

03 листопада 2020 року у справі відкрито провадження для розгляду справи за правилами загального провадження.

Також 03 листопада 2020 року ухвалою суду задоволено частково заяву про забезпечення позову.

Суд, вивчивши заяву та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про доцільність забезпечити докази шляхом їх витребування у відповідачів ОСОБА_2 і ТОВ «ФК «Карточка плюс», з огляду на наступне.

Відповідачами ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія «Карточка плюс» був укладений договір про відступлення права вимоги (цесії) від 09 квітня 2020 року, предметом якого є права вимоги за кредитним договором №ML-701/1104/2007 від 27 грудня 2007 року, який був укладений між позивачем та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк».

За повідомленням відповідача ТОВ «ФК «Карточка плюс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за зазначеним вище кредитним договором № ML-701/1104/2007 від 27 грудня 2007 року на підставі Договору факторингу № 08/04/2020 від 08 квітня 2020 року, укладеного між ним та ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Крім цього, 09 квітня 2020 року відповідачами ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «Карточка плюс» був укладений договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки № PML-701/1104/2007 від 27 грудня 2007 року, посвідченим 27 грудня 2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сульженко Ж. О., зареєстрованим у реєстрі за №2238, укладеним між позивачем ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк».

Із зазначеними договорами відповідачі ОСОБА_1 як боржника не ознайомили, про зміну кредитора у зобов`язанні належним чином не повідомили, а її вимоги про надання документів, які підтверджують їх права кредитора залишили без задоволення, почавши при цьому процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки.

Протягом тривалого часу позивач ОСОБА_1 намагається отримати від відповідачів, як нових кредиторів, інформацію та підтвердження, хто на даний час є дійсним кредитором, просить надати всі відповідні документи на підтвердження існування у них прав кредитора, але ці вимоги ігноруються та не задовольняються, незважаючи на те, що кожен кредитор не тільки зацікавлений, а й зобов`язаний надати документи та докази, на підтвердження права вимоги, та того, що є діючим кредитором, якщо він хоче стягнути борг саме на свою користь.

Проте, на вимоги позивача ОСОБА_1 , зазначеними кредиторами не були надані належні докази та документи про перехід прав у зобов`язанні від первісного до наступних кредиторів, в тому числі оспорювані договори, що підтверджується доказами, доданими до позовної заяви, що вказує на намагання с боку відповідачів заблокувати можливість оспорити укладені ними протиправні договори.

У зв`язку з викладеними обставинами ОСОБА_1 була вимушена звернутися до кожного виключно відомого за назвою кредитора з заявами про надання інформації, підтверджуючих документів та доказів існування в них прав кредитора, що було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я. М., яким відповідну вимогу було передано ОСОБА_2 та приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С. Ю., яким було посвідчено та підтверджено факт передання вимог про надання доказів кредитора до ТОВ «ФК «Карточка плюс» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Зазначені нотаріальні дії нівелюють можливість з боку вищезазначених осіб стверджувати, що вони не отримували від ОСОБА_1 відповідних звернень (докази додаються), але всі вимоги були проігноровані, докази та підтвердження, що хтось з них є кредитором та має право на стягнення заборгованості не надані, і на наш погляд ці докази навмисно приховуються та швидше за все або взагалі відсутні, або втрачені чи знищені, або мають кримінальні та інші протиправні ознаки, в тому числі ознаки недійсності та фіктивності.

Відповідно до положень статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані (у письмовій або електронній формі, речовими об`єктами, висновками експертів, показаннями свідків), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Незасвідчені або неправильно засвідчені копії документів можуть бути належними, проте недопустимими доказам, оскільки у випадках передбачених законодавством певні обставини справи повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущенні, а власне докази повинні відповідати вимогам належності, допустимості, достатності та достовірності, у разі неможливості самостійно надати докази, учасник справи вправі подати клопотання про витребування таких доказів судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року). Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона.

У рішеннях у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 року та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 року визначено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Створення рівних можливостей учасникам процесу в доступі до суду та до реалізації та захисту їхніх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін.

У даному випадку, оскільки у сторони позивача є обґрунтовані перешкоди у самостійному отриманні зазначених доказів, а також з метою повного та об`єктивного встановлення обставин справи, підтвердження або спростування доводів сторін, докази необхідно витребувати.

Керуючись ст.ст. 1-19, 43, 49, 81, 83, 84, 261, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву про витребування доказів у справі задовольнити.

Витребувати докази у відповідача ОСОБА_2 :

- укладений між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» договір про відступлення права вимоги (цесії) від 09 квітня 2020 року, предметом якого є права вимоги за Кредитним договором № ML-701/1104/2007 від 27 грудня 2007 року, який був укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 ;

- укладений 09 квітня 2020 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» договір відступлення прав вимоги за Договором іпотеки № PML-701/1104/2007, посвідченим 27 грудня 2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сульженко Ж. О., зареєстрованим в реєстрі за № 2238, який був укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 , відповідно до якого в іпотеку передане нерухоме майно: квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку належить ОСОБА_1 .

Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс»:

- укладений 09 квітня 2020 року між Товариством та ОСОБА_2 Договір про відступлення прав вимоги (цесії), предметом якого є права вимоги за Кредитним договором №ML-701/1104/2007 від 27 грудня 2007 року, який був укладений між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», та ОСОБА_1 ;

- укладений 09 квітня 2020 року між Товариством та ОСОБА_2 Договір відступлення прав вимоги за Договором іпотеки № PML-701/1104/2007, посвідченим 27 грудня 2007 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Сульженко Ж. О., зареєстрованим в реєстрі за № 2238.

Зобов`язати відповідачів ОСОБА_2 і Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Карточка плюс» надати запитувані документи протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали про витребування у них письмових доказів.

Роз`яснити особі, у якої витребовуються судом докази, що відповідно до вимог статті 84 ЦПК України, особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Ухвала, відповідно до частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І. В. Литвинова