Справа № 644/2613/20
У Х В А Л А

іменем України

06 липня 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державних виконавців Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державних виконавців Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просить: визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 43724693 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , щодо невиконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2014 року у цивільній справі № 644/4248/13-ц; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 43724447 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , щодо невиконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2014 року у цивільній справі № 644/4248/13-ц; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 60828950 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , щодо невиконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року у цивільній справі № 644/9961/15-ц; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходяться виконавчі провадження № 60829111 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , щодо невиконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року у цивільній справі № 644/9961/15-ц; зобов`язати державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 43724693 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , невідкладно фактично належним чином в повному обсязі виконати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2014 року у цивільній справі № 644/4248/13-ц; зобов`язати державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 43724447 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , невідкладно фактично належним чином в повному обсязі виконати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2014 року у цивільній справі № 644/4248/13-ц; зобов`язати державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 60828950 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , невідкладно фактично належним чином в повному обсязі виконати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року у цивільній справі № 644/9961/15-ц; зобов`язати державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні якого знаходиться виконавче провадження № 60829111 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , невідкладно фактично належним чином в повному обсязі виконати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року у цивільній справі № 644/9961/15-ц; винести окрему ухвалу, якою направити до органів прокуратури частину матеріалів цієї справи, достатню для внесення інформації про злочини державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в провадженні яких знаходяться виконавчі провадження № 43724693, 43724447, 60828950, 60829111 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , в ЄРДР для подальшого притягнення їх до кримінальної відповідальності за бездіяльність, відповідальність за яку передбачена ч. 2 ст. 382 Кримінального кодексу України; стягнути з Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) понесені ним та документально підтверджені судові витрати на правову допомогу в розмірі 10 240 грн.

Обґрунтовуючи вимоги скарги стягувач посилається на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року, у цивільній справі № 644/4248/13-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено. Вирішено, зокрема, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі еквівалентній 9 427 (дев`яти тисячам чотириста двадцяти семи) доларам США та 800 (вісімсот) гривень судового збору.

На виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2014 року у цивільній справі № 644/4248/13-ц стягувачу 28 травня 2014 року районним судом було видано відповідні виконавчі листи. В порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який був чинним у 2014 році, дані виконавчі листи разом із відповідними заявами про відкриття за ними виконавчих проваджень 13 червня 2014 року подано представником стягувача до канцелярії Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

17 червня 2014 року старшим державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Гусєвою Н. Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43724693 про стягнення з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 9 427 (дев`ять тисяч чотириста двадцять сім) доларів США.

18 червня 2014 року старшим державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Гусєвою Н. Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43724447 про стягнення з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 боргу у розмірі 800 (вісімсот) гривень.

Також рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року у цивільній справі № 644/9961/15-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами, трьох процентів річних та неустойки задоволено. Вирішено, зокрема, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики від 08.12.2008 року в сумі 905 769 (дев`ятсот п`ять тисяч сімсот шістдесят дев`ять) грн. 58 коп., а також заборгованість за розписками від 29.03.2010 року, 30.04.2010 року та 01.08.2010 року на суму 78 672 (сімдесят вісім тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 32 коп.

На виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року у цивільній справі № 644/9961/15-ц стягувачу 05 квітня 2017 року районним судом було видано відповідні виконавчі листи. В порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі - Закону № 1404-VIII), дані виконавчі листи разом із заявами про відкриття виконавчих проваджень- 03 грудня 2019 року подано стягувачем до канцелярії Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області.

11 грудня 2019 року державними виконавцями Міжрайонного ВДВС по

Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області

було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 60828950 та

виконавчого провадження № 60829111 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . Але самі постанови стягувачу ОСОБА_1 державний виконавець не надсилав.

Разом із тим, обидва рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2014 року у цивільній справі № 644/4248/13-ц та від 31 січня 2017 року у цивільній справі № 644/9961/15-ц досі залишаються не виконаними.

Бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у виконавчих провадженнях № 43724693, 43724447, 60828950, 60829111 на думку скаржника полягає в наступному.

У виконавчому провадженні № 43724693 після відкриття провадження

винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження

від 23 вересня 2015 року та про арешт коштів боржника від 11 липня 2016 року. Починаючи з 2017 року, у даному виконавчому провадженні виносилися лише постанови про приєднання до зведеного виконавчого провадження або роз`єднання виконавчих проваджень, передачу або прийняття виконавчого провадження.

У виконавчому провадженні № 43724447 після відкриття провадження винесено постанови про виправлення описки від 18 серпня 2014 року та про арешт коштів боржника від 19 липня 2016 року. Починаючи з 2017 року у даному виконавчому провадженні виносилися лише постанови про приєднання до зведеного виконавчого провадження або роз`єднання виконавчих проваджень, передачу або прийняття виконавчого провадження.

Про існування виконавчих проваджень № 60828950 та № 60829111 скаржник

довідався з сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження.

Державні виконавці не зверталися до суду із заявою про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 , не проводили опису, арешту та вилучення рухомого майна за відомими адресами місця проживання боржника ОСОБА_2 в порядку ст. ст. 49, 56 Закону № 1404-VIII.

Згідно із інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у приватній власності ОСОБА_2 перебуває нерухоме майно за такими адресами:

*нежитлові приміщення 1-го поверху 27, XVIII, XX, 41 загальною площею 59,5 кв.м. в літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 ;

*квартира за адресою: АДРЕСА_2 ;

*нежитлова будівля літ. А-1, загальною площею 196,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

Водночас, за даними адресами державні виконавці не виїжджали.

Скаржнику невідомо, чи проводиться перевірка майнового стану боржника в порядку ч. 8 ст. 48 Закону № 1404-VIII зі встановленою законодавством періодичністю.

Державними виконавцями не вживаються заходи для звернення стягнення на нерухоме майно боржника в порядку ст. 50 Закону № 1404-VIII.

Стягувач переконаний, що бездіяльність державних виконавців Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) є нічим іншим як безпідставним затриманням виконання судового рішення.

Представником ДВС ОСОБА_4 подано заперечення на скаргу, у якому останній просить скаргу залишити без задоволення, з підстав зазначених у запереченнях.

В судове засідання стягувач, боржник та державний виконавець не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, про що свідчать матеріали справи. Стягувач та державний виконавець у своїх заявах просили розглянути скаргу за їх відсутності.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, неявка у судове засідання стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджає її розгляду.

Суд, дослідивши доводи викладені у скарзі та додані до неї матеріали, матеріали зведеного виконавчого провадження № 61210888, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2014 року, яке залишен0 без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року, у цивільній справі № 644/4248/13-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено. Вирішено, зокрема, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі еквівалентній 9 427 (дев`яти тисячам чотириста двадцяти семи) доларам США та 800 (вісімсот) гривень судового збору.

На виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2014 року у цивільній справі № 644/4248/13-ц стягувачу 28 травня 2014 року районним судом видано відповідні виконавчі листи. В порядку ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року, який був чинним у 2014 році, дані виконавчі листи разом із відповідними заявами про відкриття за ними виконавчих проваджень 13 червня 2014 року подано представником стягувача до канцелярії Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

17 червня 2014 року старшим державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Гусєвою Н. Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43724693 про стягнення з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 9 427 (дев`ять тисяч чотириста двадцять сім) доларів США.

18 червня 2014 року старшим державним виконавцем Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Гусєвою Н. Г. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43724447 про стягнення з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 боргу у розмірі 800 (вісімсот) гривень.

Також рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року у цивільній справі № 644/9961/15-ц позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення процентів за користування коштами, трьох процентів річних та неустойки задоволено. Вирішено, зокрема, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором позики від 08.12.2008 року в сумі 905 769 (дев`ятсот п`ять тисяч сімсот шістдесят дев`ять) грн. 58 коп., а також заборгованість за розписками від 29.03.2010 року, 30.04.2010 року та 01.08.2010 року на суму 78 672 (сімдесят вісім тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 32 коп.

На виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 січня 2017 року у цивільній справі № 644/9961/15-ц стягувачу 05 квітня 2017 року районним судом видано відповідні виконавчі листи. В порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року (далі - Закону № 1404-VIII), дані виконавчі листи разом із заявами про відкриття виконавчих проваджень-03 грудня 2019 року подано стягувачем до канцелярії Міжрайонного ВДВС по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області .

11 грудня 2019 року державними виконавцями Міжрайонного ВДВС по

Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків ГТУЮ у Харківській області Карагьозяном Р.А. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № 60828950 та № 60829111 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Разом із тим, обидва рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21 січня 2014 року у цивільній справі № 644/4248/13-ц та від 31 січня 2017 року у цивільній справі № 644/9961/15-ц досі залишаються не виконаними. Виконавчі провадження № 43724693, 43724447, 60828950, 60829111 на час розгляду скарги знаходяться на виконанні у державного виконавця Кочкового Віталія Володимировича та входять до зведеного виконавчого провадження №61210888.

З матеріалів зведеного виконавчого провадження №61210888 слідує, що до нього входять наступні документи, з примусового виконання.

Постанова № 53200650 видана 07.02.2020 р. Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у сумі 396472,01 грн.

Постанова № 53200650 видана 07.02.2020 р. Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчих витрат у сумі 120 грн.

Виконавчий лист № 644/10351/15-ц від 24.06.2016 р., який видав Орджонікідзевський районний суд м.Харкова про стягнення понесених витрат по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн.

Виконавчий лист № 644/9961/15-ц від 14.02.2017 р., який видав Орджонікідзевський районний суд м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у сумі 3654 грн.

Виконавчий лист № 644/10351/15-ц від 24.06.2016 р., який видав Орджонікідзевський районний суд м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 понесених витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування у сумі 8323,04 грн.

Постанова № 572533 видана 05.10.2015 р. Управлінням патрульної поліції у м. Харкові про стягнення штрафу у сумі 510 грн.

Виконавчий лист № 644/4248/13-ц від 28.05.2014 р., який видав Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 800 грн.

Виконавчий лист № 644/4248/13-ц від 28.05.2014 р., який видав Орджонікідзевський районний суд м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 9427 дол. США.

Виконавчий лист № 2029/795/12 від 07.03.2013 р., який видав Орджонікідзевський районний суд м. Харкова про стягненя з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Кредитпромбанк" заборгованості за кредитним договором на загальну суму 294756,69 грн.

Виконавчий лист № 2029/798/12 від 07.03.2013 р., який видав Дзержинський районний суд м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_5 на користь ПАТ "Кредитпромбанк" заборгованності за кредитним договором на загальну суму 139867,07 грн.

Постанова № 914389 від 23.01.2017 р. видана Управлінням патрульної поліції у м. Харкові про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штраф у розмірі 850 грн.

Виконавчий напис № 6217 від 27.06.2017 р., який видав Приватний нотаріус Швець P.O., про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ КБ «Приват Банк» грошових коштів у розмірі 197169,82 грн.

Постанова № 316374 від 27.04.2018 р. видана Управлінням патрульної поліції у Харківській області, про стягнення з ОСОБА_2 штрафу на користь держави у розмірі 510 грн.

Постанова № 58252124 від 11.02.2019 р. видана Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у розмірі 7867,23 грн.

Виконавчий лист № 644/7461/17 від 28.12.2018 р., який видав Орджонікідзевський районний суд м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Інтер-Інвест» судового збору 2220,94 грн.

Виконавчий лист № 644/7461/17 від 28.12.2018 р. який видав Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Інтер-Інвест» 205014 грн.

Виконавчий лист № 644/9961/15-ц від 05.04.2017 р., який видав Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 78672,32 грн.

Виконавчий лист № 644/9961/15-ц від 05.04.2017 р., який видав Орджонікідзевський районний суд м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 905769,58 грн.

Постанова № 58252343 від 11.02.2019 р., видана Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору у сумі 90576,96 грн.

Сукупний розмір заборгованості, з урахуванням виконавчого збору і витрат виконавчого провадження становить 2794738,93 грн.

16.05.2013 р., 26.06.2014 р., 18.06.2014 р., 12.06.2015 р., 08.12.2015 р., 07.07.2016 р., 02.09.2016 р., 02.09.2016 р., 22.02.2017 р., 31.03.2017 р., 06.10.2017 р., 06.10.2018 р.,

10.09.2019 р., 10.09.2019 р., 25.11.2019 р., 26.11.2019 р., 11.12.2019 р., 11.12.2019 р.,

24.02.2020 р., 24.02.2020 р. державними виконавцями були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень.

26.06.2014 р., 12.06.2015 р., 07.07.2016 р., 22.02.2017 р., 13.09.2017 р., 06.10.2017 р., 08.10.2018 р., 26.12.2018 р., 31.03.2019 р., 07.06.2019 р., 10.09.2019 р., 06.12.2019 р., 28.01.2020 р., 01.02.2020 р., 24.02.2020 р., 27.02.2020 р., 24.03.2020 р., 13.04.2020 р., державним виконавцем були сформовані та направлені запити до Пенсійного фонду України, Державної фіскальної служби України.

Згідно відповідей ПФУ про осіб, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника інформації не знайдено.

Згідно відповіді ПФУ про осіб-боржників, які отримують пенсії, інформації щодо боржника не знайдено.

Згідно відповіді ДФС України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, перелік джерел доходів за останній звітний період: 1- інформація стосовно боржника щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платника податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня.

Згідно відповіді ДФС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями, у боржника наявні рахунки у ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», в AT «ОТП Банк», ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК».

Згідно відповіді МВС, на ім`я боржника зареєстровано транспортний засіб-вантажний автомобіль: марка транспортного засобу: MERCEDES-BENZ, модель транспортного засобу: НОМЕР_2 , номерний знак № НОМЕР_3 , білого кольору, 2002 року, № кузова: НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_4

16.05.2013 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна

боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на

все майно боржника, у тому числі на т/з ВАЗ 2108, 1987 р.в., та т/з Mersedes-

BenzVito, 2002 р.в., відповідні записи про обтяженя внесено до Державного реєстру

обтяжень рухомого майна від 16.05.2013 року.

28.07.2014 р. боржник ОСОБА_2 подав до Орджонікідзевського

районного суду м. Харкова скаргу на дії державного виконавця, та просив

визнати дії державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження за

виконавчим листом № 644/4248/13-ц, виданим 28.05.2014 року незаконними.

09.09.2014 р. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова в задоволенні скарги відмовлено.

23.09.2015 р. державним виконавцем отримано Інформацію з Реєстру прав

власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру

заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та встановлено, що у боржника

наявне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення підвалу № II, 4, 17, 20-26,1,1,2, загальною площею 235,2 кв. м., в літ «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно запису з Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна дані приміщення знаходяться в іпотеці ОСОБА_1 ; нежитлова будівля літ.А-1, загальною площею 196,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 , яка знаходится в іпотеці ВАТ «Кредитпромбанк».

23.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна

та оголошено заборону на його відчуження, якою накладено арешт на все мано

боржника.

19.07.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт

коштів борника та направлено до ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», AT «ОТП Банк»,

ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК».

23.12.2016 р. державним виконавцем отримано Інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та встановлено, що у боржника наявне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення підвалу № II, 4, 17, 20-26,1,1,2 загальною площею 235,2 км. м., в літ «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно запису з Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна дані приміщення знаходяться в іпотеці ОСОБА_1 ; нежитлова будівля літ.А-1, загальною площею 196,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 , яка знаходилася в іпотеці ВАТ «Кредитпромбанк».

26.12.2016 р. на прийомі у державного виконавця, боржнику були роз`яснені його права та обов`язки як боржника, а також попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання обов`язків. Боржнику була надана можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження, від чого останній відмовився, про що було складено акт державного виконавця від підписання якого боржник також відмовився.

11.01.2017 р. державним виконавцем було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

12.01.2017 р. державним виконавцем, на адресу боржника було направлено вимогу, у якій боржника було зобов`язано в семиденний термін з моменту одержання вимоги з`явитись до відділу, та надати пояснення щодо невиконання рішення суду, надати декларацію про доходи, повний перелік рахунків відкритих у банках, та належним чином завірені копії правовстановлюючих документів на все нерухоме та рухоме майно, що належить боржнику на праві власності. Боржника було попереджено про кримінальну відповідальність за невиконання рішення.

13.01.2017 р. державним виконавцем боржнику направлено повідомлення про те, що 25.01.2017 року о 10 год. 00 хвилин будуть проводитись виконавчі дії за адресою: м. Харків, проспект Олександрівський (раніше Косіора АДРЕСА_4 буд АДРЕСА_1 та зобов`язано боржника бути присутнім при проведенні виконачих дій та надати доступ до майна.

25.01.2017 р. державним виконавцем було здійснено вихід за місцем знаходження майна боржника, а саме: АДРЕСА_1 з метою арешту та опису відповідного майна, а саме нежитлових приміщені 1-го поверху 27, XVIII, XX, 41 загальною площею 59,5 кв.м. в літ «А-5». Боржник з`явився для проведення вконавчих дій у зазначений час, у доступі не перешкоджав. Проте потрапити до нежитлових приміщень не вдалося у зв`язку з тим, що вхід до приміщень належить іншому власнику.

11.02.2019 р. державним виконавцем отримано Інформацію з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та встановлено, що у боржника наявне нерухоме майно, а саме:

нежитлові приміщення підвалу № II, 4, 17, 20-26,1,1,2, загальною площею 235,2 км. м., в літ «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно запису з Єдиного реєстру заборон відчудження об`єктів нерухомого майна дані приміщення знаходились в іпотеці ОСОБА_1 ; нежитлова будівля літ.А-1, загальною площею 196,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 , яка знаходиться в іпотеці ТОВ « Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП».

02.10.2019 р. державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, та внесено відомості щодо транспортного засобу до інформаційно-телекомунікаційної системи «Гарпун».

16.10.2019р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника з метою перевірки майнового стану боржника, виявлення та опису належного йому майна. Проте майна на яке можливо звернути стягнення не виявлено, про що складено акт державного виконавця.

17.04.2019р. державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника в рамках зведеного виконавчого провадження № 61210888.

21.04.2020 р. державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника в рамках зведеного виконавчого провадження № 61210888, якою накладено арешт на грошові кошти які містяться на рахунках AT «ОТП БАНК» та AT «ПРАВЕКС-БАНК».

22.04.2020 р. державним виконавцем здійснено вихід за адресою проживання боржника з метою перевірки майнового стану боржника, виявлення та опису належного йому майна. Двері ніхто не відчинив. Боржнику залишено вимогу державного виконавця.

28.04.2020 р. державним виконавцем створено платіжні вимоги на примусове списання коштів з рахунків боржника та направлено до «ОТП БАНК» та AT «ПРАВЕКС-БАНК». Платіжні вимоги на примусове списання коштів з рахунків боржника ПАТ "КРЕДИТПРОМБАНК" не направлялись у зв`язку з тим, що банк знаходиться у стані ліквідації.

29.04.2020 р. державним виконавцем створено та направлено запит до Державної міграційної служби України з приводу наявності у боржника закордонного паспорту.

04.05.2020 державним виконавцем направлено до суду подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

04.05.2020 р. державним виконавцем складено заяву до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» щодо надання дозволу на реалізацію нерухомого майна, а саме: нежитлової будівля літ.А-1 загальною площею 196,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 .

Щодо ненадання матеріалів для ознайомлення з виконавчими провадженнями.

Постанови про відкриття виконавчих проваджень № 43724693 та № 43724447 стягувач мав в наявності, що підважує додання відповідних постанов до скарги.

Постанови про відкриття виконавчих проваджень № 60828950 та № 60829111 були винесені 11.12.2019 року та направлені боржнику, що підтверджується відповідними квитанціями.

Стягувачу відповідні постанови були направлені 05.06.2020 року.

Крім того, за весь період знаходження виконавчих проваджень у відділі ані, стягувач ані його представник не приходили на прийом державного виконавця, не знайомились з матеріалами виконавчих проваджень, не надсилали жодних клопотань з приводу надання інформації щодо проваджень, тобто не виявляли жодної заінтересованості у ході зазначених у скарзі проваджень.

Щодо неотримання скаржником коштів, попри наявність постанов про арешт коштів.

Постанова про арешт коштів була винесена 19.07.2016 року та направлена до відповідних банків.

Згідно інформації з офіційного сайту Міністерства фінансів ПАТ «КРЕДИТПРОМБАНК» з 02.03.2015 р. знаходиться у стадії ліквідації що унеможливлює списання коштів з рахунків які знаходяться в цьому банку.

Згідно відповіді AT «ПРАВЕКС БАНК» від 03.08.2016 та 19.05.2020 року кошти на рахунку ОСОБА_2 відсутні.

Згідно відповіді AT «ОТП БАНК» від 07.05.2020 р. на рахунках боржника залишок коштів становить 0,02 грн. При цьому, клієнтські рахунки заблоковані в межах сум 1055, грн. з метою забезпечення виконання інших документів про арешт.

Щодо обмеження виїзду за межі України.

Скаржником зазначається, що державний виконавець не звертався до суду з поданням про тимчасове обмеження виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», обмеження виїзду за межі України, є правом, а не обов`язком державного виконавця.

Згідно висновку, який міститься у постанові Верховного суду у справі № 826/3520/15, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені в законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору з будь-ким.

04.05.2020 р. державним виконавцем направлено до суду подання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Щодо стосується не проведення опису, арешту та вилучення рухомого майна за адресами місця проживання боржника.

Зазначена інформація не відповідає дійсності, тому як державними виконавцями неодноразово проводилась перевірка майнового стану боржника, що підтверджується актами державного виконавця.

Щодо звернення стягнення на нерухоме майно.

Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: нежитлова будівля літ.А-1 загальною площею 196,5 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 знаходиться в іпотеці ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП»; нежитлові приміщення 1-го поверху 27, XVIII, XX, 41 загальною площею 59,5 км. м., в літ «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 у власності ОСОБА_2 не перебувають; квартира АДРЕСА_5 у власності ОСОБА_2 не перебуває.

Згідно ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За положеннями частин першої і третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що державними виконавцями в межах зазначених скаржником виконавчих проваджень було виконано низку дій, спрямованих на виявлення майнових активів боржника, що спростовує доводи скаржника.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій , посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України , а у випадках, встановлених міжнародними договорами , згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (стаття 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. (ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (ч.3). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч. 5). У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону (ч. 7).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з приписами ст. 30 вказаного Закону виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Статтею 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч.5 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Таким чином, періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України «Про виконавче провадження», тобто такі перевірки не мають вчинятися державним виконавцем одноразово.

На підставі наявних у справі матеріалів судом встановлено, що державним виконавцем в оскаржуваний період вчинені певні дії, які були ретельно досліджені судом.

Відповідно до приписів статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Положенням статті 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

В даному випадку, відмовляючи у задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця суд виходить з того, що доданими до матеріалів справи доказами підтверджується вжиття державними виконавцями під час здійснення виконавчих дій щодо розшуку коштів та майна боржника шляхом направлення запитів до органів доходів і зборів, установ та організацій, уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на окремі види майна, що виключає бездіяльність державного виконавця.

Так, в силу статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки (ч. 1). Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4). Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення (ч. 5).

Вищезазначені дії щодо визначення механізму примусового виконання судового рішення є обов`язком державного виконавця, встановленим законом.

Частинами 4-5 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Частиною 2 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

За змістом статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Разом із тим, відповідно до пункту 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Суд вважає необхідним зазначити, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено конкретних строків, на протязі яких державний виконавець повинен здійснити всі необхідні заходи в межах виконавчого провадження щодо фактичного виконання рішень суду, але у відповідності до статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням, окрім іншого, таких засад як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Матеріали виконавчого провадження містять інформацію, щодо проведення вищевказаних виконавчих дій, а здійснені державним виконавцем перевірки майнового стану боржника вчинялися останнім неодноразово.

В матеріалах виконавчого провадження містяться докази звернення державного виконавця до установ та організацій з метою виявлення майна боржника.

Таким чином, доводи стягувача про те, що державним виконавцем не вжито всіх заходів з примусового виконання рішення, а саме щодо виявлення рахунків та майна боржника, на яке може бути звернено стягнення, спростовуються матеріалами виконавчого провадження та наявними у справі доказами.

Суд погоджується з аргументами заявника щодо недотримання державним виконавцем частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ відносно періодичності здійснення перевірки майнового стану боржника (кожні два тижні щодо виявлення рахунків та кожні три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника відповідно), однак при цьому, вважає необхідним зазначити, що із наданих суду доказів вбачається, що такі перевірки вчинялися державним виконавцем багаторазово, що виключає висновок про наявність факту неправомірної бездіяльності державної виконавчої служби під час примусового виконання рішень суду у даній справі.

В той же час, слід зазначити, що безрезультатність вчинених державним виконавцем вищезазначених заходів примусового стягнення з боржника суми коштів за рішеннями суду у даній справі, не може свідчити про його бездіяльність в цілому.

Враховуючи вищенаведене скарга задоволенню не підлягає, підстави для винесення окремої ухвали щодо державних виконавців відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державних виконавців Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складений 10.07.2020 р.

Суддя: А. К. Сітало