17.01.2020 Номер провадження № 2-о/331/2/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявниці ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 , громадянка України, паспорт1 НОМЕР_1 , виданий органом 2ISR, 16.12.2010 року (строк дії до 16.12.2020 року), народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У трудовій книжці Заявниці зазначено прізвище та ім`я ОСОБА_1 . Тобто, міститься дані, які не співпадають з паспортними даними Заявниці.

Прямими доказами належності трудової книжки Заявниці є:

-свідоцтво про її народження від 25 серпня 1977 року в якому вказано, що ім`ям заявниці від народження є ОСОБА_1 ;

ІНФОРМАЦІЯ_2 заявниця одружилася та змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » та 01 лютого 1977 ІНФОРМАЦІЯ_2 заявниця змінила « ОСОБА_1 » а ім`я « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». Цей факт також підтверджується записом на першій сторінці трудової книжки заявниці.

На це прізвище, тепер вже ОСОБА_1 - заявниця отримала трудову книжку, на першій сторінці якої міститься посилання на документи, що сприяли таким змінам.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3. від 05.05.1981 року, актовий запис № 211.

28 серпня 1995 року заявниця змінила ім`я « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1», і відмовилася від прізвища « ОСОБА_1 » на користь свого минулого прізвища - « ОСОБА_1 ».

Крім того, факт зміни прізвища та ім`я підтверджується основним документом, що посвідчує її особу - паспорт виданий 16 грудня 2010 року, де вказані її остаточні дані, що є правильними - ОСОБА_1 .

Також Заявниця 02 лютого 2017 року, на ім`я ОСОБА_1 ІПН.

Отже, сукупність усіх наведених фактів свідчить про те, що трудова книжка належить саме ОСОБА_1 .

Встановлення факту того, що трудова книжка, видана на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 належать ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та є необхідною для підтвердження трудового стажу і реалізації права заявниці на пенсію. Адже, відповідно до положень пенсійного законодавства, основним документом, що підтверджує страховий стаж є трудова книжка.

На підставі вищевикладеного просить суд встановити факт належності трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 - заявниці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судове засідання представник заявниці не з*явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просить суд заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився. 03.06.2019 року до канцелярії суду надійшли пояснення представника Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Сумського В.В. відповідно до яких зазначено, що згідно із пунктом 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (із змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Поста:- : Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року.

Заявниця звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком. При перевірці документів виявилися розбіжності у зазначені прізвища заявниці у трудовій книжці та паспорті.

За таких обставин, у заявниці дійсно існують перешкоди щодо реалізації нею права на призначення пенсії за віком.

Пунктом 26 вищезазначеного Порядку, передбачено, що якщо ім`я, по батькові прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження факту приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

В частині 6 ст. 315 ЦПК України зазначено, зокрема, що суд розглядає справи належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям по батькові, прізвищем місцем і часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або паспорті. Просить суд розглядати справу за присутності представника заінтересованої особи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Водночас, діючий ЦПК України передбачає обов`язкове досудове вжиття заходів з надання відповідних доказів (ст.318 ЦПК України - зміст заяви та додатки до заяви). Саме на цей факт звернуто увагу у п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Крім цього, у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення факту, що мають юридичне значення», зазначено наступне: « Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові чи час народження не відповідають записам у паспорті чи у свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права. Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може нести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них.»

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Заява ОСОБА_1 підтверджується наступними письмовими доказами, вивченим в судовому засіданні, а саме:

- копією паспорту заявниці ОСОБА_1 (а.с. 10-26);

- копією трудової книжки ОСОБА_1-ОСОБА_1 І.Ю. (а.с. 27-35) та іншими матерілами справи.

З урахуванням нданих суду документів, а також, що встановлення факту належності трудової книжки, виданої на ім*я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідно заявниці ОСОБА_1 для підтвердження трудового стажу і реалізації права заявниці на пенсію, суд, враховуючи вищенаведені положення законодавства, дійшов висновку, що трудова книжка, видана на ім*я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить заявниці ОСОБА_1 , а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 293, 315, , 354, ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити юридичний факт приналежності правовстановлюючого документа, а саме, що трудова книжка, видана на ім*я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить заявниці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В. Антоненко