Справа № 266/5462/20
Провадженя№ 2/266/1033/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

16.12.2020 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Курбанової Н.М.,

за участю секретаря - Макогон С.Б.,

розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, просив стягнути з ОСОБА_3 суму боргу за договором позики в розмірі 19985,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 01.08.2020 року вона позичила ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 19835,00 грн. На підтвердження дійсного отримання вказаної суми, відповідачка написала розписку, зобов`язалася повернути суму позики в строк до 31.08.2020р. Проте, відповідачка станом на 01.09.2020р. їй позику не повернула. Відтак, вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Заборгованість за зобов`язанням від 01.08.2020 року становить 19835,00 грн. та 3 % річних за несвоєчасне повернення суми боргу за період з 01.09.2020р. по 01.12.2020р. у розмірі 150грн. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду і просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь суму боргу у розмірі 19985,00 грн., 3 % річних -150грн., стягнути з відповідача на його користь судові витрати по справі, які становлять 2000,00грн. - витрати на правовому допомогу та 840,80грн. - витрати по сплаті судового збору.

Позивачка ОСОБА_1 до суду надала заяву, якою заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти постановлення заочного рішення, справу просила розглянути за її відсутністю.

Представник позивача Темір І.В., який діє на підставі ордеру, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачка ОСОБА_3 повідомлялася про розгляд справи у спрощеному провадженні, а також про необхідність у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують її відзив.

У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідачка ОСОБА_3 своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи у спрощеному порядку, не використала наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За змістом статті 545 ЦК України наявність боргового документу у кредитора є підтвердженням факту невиконання зобов`язань боржником.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику (постанова Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року, справа № 6-63цс13).

Матеріалами справи встановлено, що між сторонами 01.08.2020 року був укладений договір позики, у вигляді розписки, за яким позивачка ОСОБА_1 передала відповідачці ОСОБА_3 у якості позики 19835,00 грн., а остання зобов`язалася повернуту зазначену суму у строк до 31.08.2020 року (а.с. 8).

Спір про розмір отриманої відповідачем суми не підлягає доказуванню, оскільки сторони уклали угоду у письмовій формі. Ці обставини підтверджуються розпискою, підписаною ОСОБА_3 , за яким відповідачка отримала грошові кошти в сумі 19835,00грн.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний заплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При розрахунку трьох процентів річних, за договором позики з кінцевою датою повернення до 31.08.2020 року, за період 01.09.2020 р. по 01.12.2020 р. кількість днів прострочення складає 91 день. Таким чином 3 % річних складає: 19835,00* 3*92/365/100=150,00грн.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, у зв`язку із чим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 01.08.2020 року в розмірі 19835,00 грн. та 3 % річних за несвоєчасне повернення суми боргу за період з 01.09.2020р. по 01.12.2020р. у розмірі 150грн.

З урахуванням того, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача, у відповідності до ст. 137 ЦПК України, слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 2000,00грн, які підтверджені документально довідкою від 26.10.2020р. та розрахунковою квитанцією № 083999 від 26.10.2020р.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд також стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 130, 141, 263-265, 268, 279, 280, 284 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 01.08.2020р. в розмірі 19985,00 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень, які складається з заборгованості за договором позики в розмірі 19835,00 грн. та 3 % річних за несвоєчасне повернення суми боргу за період з 01.09.2020р. по 01.12.2020р. у розмірі 150грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) грн. 00коп. та судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривні 80 копійок, а загалом 2840 (дві тисячі вісімсот сорок) грн. 80коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 16.12.2020 року.

Суддя Курбанова Н. М.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 АДРЕСА_3