г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4048/20
Номер провадження 2/213/2379/20
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

26 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 24.11.2020 року звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування частки квартири. Одночасно з позовною заявою, нею подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , у межах розміру позовних вимог на суму вартості 1/4 частки квартири, відчуженої за оспорюваним договором, що пропорційно ціні позову - 24430,00 гривень станом на дату подання позовної заяви.

В обґрунтування заяви зазначила, що нею пред`явлений позов про визнання недійсним договору дарування частки квартири. У позові обґрунтовується, що відповідач вже відчужував майно, хоча не мав права це робити. Зокрема, відчужив автомобіль, придбаний під час їхнього шлюбу, а відтак є спільною сумісною власність, без її відома і згоди. До того ж, вона фізично знаходиться та постійно проживає в іншому місті - м. Енергодарі, тому не має можливості дізнаватися, хто проживає в квартирі, договір щодо дарування частки якої є предметом спору, і чи ОСОБА_2 відчужить частку під час судового розгляду. У позивача є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Наразі відповідач є власником нерухомого майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки сума позову є значною, а відповідач необмежений у праві відчужити усе наявне майно, то невжиття заходів забезпечення позову може призвести до унеможливлення виконання рішення суду. Спір між сторонами не вирішено. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Таким чином, незабезпечення позову призведе до порушення її інтересів та унеможливить виконання рішення суду. При цьому, застосування заходів забезпечення, а саме: накладення арешту, не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження, які дозволять створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Пропозиції щодо зустрічного забезпечення виносить на розсуд суду.

Вивчивши вказану заяву, приходжу до наступного.

Забезпечення позову це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Заходами забезпечення позову є тимчасове обмеження прав особи тією мірою та таким чином, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Згідно частин 1,2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 151 ЦПК України визначені вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову. Зокрема, п.7 ч.1 ст.151 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, предмет позову та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, заявником до заяви про забезпечення позову не додано жодного доказу, який підтверджує те, що спірна квартира, на час звернення позивача до суду, належить відповідачу і накладення арешту на неї не порушить права інших осіб, оскільки, відповідно до витягу з реєстру прав на нерухоме майно ОСОБА_2 є власником тільки 1/2 її частки.

Відповідно до частини 9 статті 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, заява ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст. 76, 151, 153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення ухвали та підписання її суддею 26 листопада 2020 року.

Головуючий суддя В.В.Попов.