Справа № 161/3262/20
Провадження № 2/161/1778/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Кирилюк В.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Самолюк І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, набутих та збережених без достатньої правової підстави, стягнення 3% річних та інфляційних втрат,
Рішенням суду від 26 листопада 2020 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОККП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 50 000 грн, як такі, що набуті та збережені без достатньої правової підстави.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОККП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 3% річних в сумі 13601,63 грн. (тринадцять тисяч шістсот одна грн.. 63 коп.), інфляційні втрати 17019,07 грн., а всього 30 620,70 грн. (тридцять тисяч шістсот двадцять грн.. 70 коп.)

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОККП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 -1142,73 грн. судового збору.

В решті вимог відмовлено.

До постановлення рішення суду представник відповідача зробила заяву про надання доказів про понесені судові витрати в порядку ч.8 ст.141 ЦПК України.

30 листопада 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про долучення доказів понесених ним судових витрат на правничу допомогу адвоката.

Оскільки ця заява подана у п`ятиденний строк, який визначений у ч.8 ст.141 ЦПК України, вона прийнята до розгляду судом.

Пунктом третім частини першої статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, які понесені відповідачем, а останній скористався своїм правом на подання доказів понесення цих витрат після ухвалення рішення у справі, як це передбачено ч.8 ст.141 ЦПК України, судом з власної ініціативи призначено до розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Представник відповідача у письмовій заяві просила слухати питання про ухвалення додаткового рішення суду за її відсутності та відсутності відповідача.

Представник позивача в судове засідання не прибув, хоча про нього був проінформований належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення суду, з наступних підстав.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вже зазначав суд, докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу адвоката були подані відповідачем в межах п`ятиденного строку, який визначений ч.8 ст.141 ЦПК України.

Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, на позивача слід покласти судові витрати, понесені відповідачем, пропорційно до розміру позовних вимог, в яких було відмовлено.

Визначаючи розмір таких витрат, суд враховує положення ч.4 ст.141 ЦПК України, які передбачають, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Як слідує з матеріалів справи, у першій заяві по суті спору відзиві на позов, відповідач в попередньому (орієнтовному) розрахунку вказав, що планує понести витрати у розмірі 10 000,00 грн. на правову допомогу адвоката.

Фактично відповідач надав суду докази понесення судових витрат на правничу правову допомогу адвоката у розмірі 6 000,00 грн., а саме ордер, договір про надання правничої допомоги та здійснення представництва з додатком, акт приймання передачі наданих послуг на суму 6 000,00 грн., відповідну розрахункову квитанцію, а також довідку-розрахунок з детальним описом наданих послуг.

Отже заявлені відповідачем до стягнення судові витрати, не перевищують суми, яка зазначена у його попередньому (орієнтовному) розрахунку.

Оскільки представник позивача не скористався своїм правом заявити клопотання про неспівмірність судових витрат відповідача, як це передбачено ч.5 ст.137 ЦПК України, суд вважає, що їх розмір відповідає складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг, а тому є обґрунтованим.

Але, як вже зазначав суд, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, ці витрати слід стягнути з позивача на користь відповідача пропорційно розміру вимог, в задоволенні яких було відмовлено, що становить 2 436,77 грн. (6 000 х (55 133,69 / 135 754,39).

З наведених мотивів суд ухвалює додаткове рішення, яким стягує з позивача на користь відповідача 2 436,77 грн. судових витрат, які понесені у зв`язку наданням професійної правничої допомоги.

Керуючись ст.ст.137, 141, 270ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 436,77 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень сімдесят сім копійок) судових витрат, які понесені у зв`язку наданням професійної правничої допомоги.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОККП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

Повний текст судового рішення складено та підписано 11 грудня 2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк