УХВАЛА

23 січня 2020 року м. Мукачево Справа №303/311/20

2/303/599/20

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову по цивільній справі

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш Вікторія Ласлівна

про тлумачення заповіту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Позивачем також подано на розгляду суду заяву про забезпечення позову, шляхом заборони до вирішення справи по суті приватному нотаріусу Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш Вікторії Ласлівні видавати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги за заявою обґрунтовуються доводами про те, що відповідач може отримати свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину гаража, сауни, басейну, питання спадкування яких є фактично предметом спору. Такі дії ускладнять виконання рішення суду та стануть перешкодою для поновлення прав позивача.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, а також позовні матеріали, суд констатує наступне.

Матеріали позовної заяви свідчать про те, що предметом спору з привиду якого виникло спірне правовідношення є склад спадкового майна, охоплений спірним заповітом.

Відповідно до заповіту від 3 січня 2019 року (далі - Заповіт) ОСОБА_3 на випадок своєї смерті призначив спадкоємцем належної йому приватної власності Ѕ (одної другої) частки домоволодіння АДРЕСА_1 та Ѕ (одну другу) частку земельної ділянку за №79, площею 0,2000 га, кадастровий номер :01:002:0049 на АДРЕСА_1 . АДРЕСА_1 позивача, а належної йому на праві приватної власності Ѕ (одної другої) частки домоволодіння АДРЕСА_1 та Ѕ (одну другу) частку земельної ділянку за №79, площею 0,2000 га, кадастровий номер :01:002:0049 на АДРЕСА_1 відповідача.

На підставі постанови приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш Вікторії Ласлівни від 28.11.2019 №504/02-31 сторонам по справі відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за Заповітом, оскільки із тексту заповіту неможливо визначити та забезпечити повне здійснення волі заповідача.

Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини суд виходить з того, що відповідно до частин першої та другої ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Виходячи з аналізу даної норми закону, під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити, і такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконання рішення суду.

Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З урахуванням правових норм пункту 2 частини першої ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України одним із видів забезпечення позову є, зокрема, заборона вчиняти певні дії.

Вищевказані фактичні дані по справі на предмет їх відповідності зазначеним перед цим нормам процесуального закону дають суду підстави для висновку про доцільність забезпечення позову, шляхом заборони до вирішення справи по суті приватному нотаріусу видавати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки встановлення волі спадкодавця, визначеної у заповіті є предметом спору.

Таким чином, з метою виключення можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду справи, у контексті з положеннями ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України, заяву слід задоволити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 10, 18, 81, 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволити.

2. Заборонити приватному нотаріусу Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш Вікторії Ласлівні видавати свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набранням судовим рішенням по даній справі законної сили.

3. Копію ухвали направити приватному нотаріусу Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш Вікторії Ласлівні - для виконання.

4. Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

5. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

6. Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

7. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 .

Третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш Вікторія Ласлівна, 89600 м.Мукачево, вул. Воззєднання, 10/5

Суддя В.В. Кость