ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м.Херсон

Номер справи: 666/5104/15-ц

Номер провадження: 22-ц/819/568/20

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого (суддя-доповідач)Ігнатенко П.Я.,
суддів:Воронцової Л.П.,
Полікарпової О.М.,
за участю секретаряСікора О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С.І. від 11 грудня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Херсонського міського округу Новікова Леніна Василівна, про визнання припиненими зобов`язань, скасування записів із Державного реєстру іпотек та про заставну із Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що 25.04.2007 року між ним та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № НЕН3GА00000122, згідно якого банком останній надано кредит у розмірі 36000 доларів США на термін до 25.04.2027 року, із зобов`язанням сплачувати заборгованість за кредитом, відсотками та комісією. Проте, позикодавець свої зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості не виконала.

В забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за вказаним кредитним договором, 25.04.2007 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір поруки, за яким поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність за вказаним кредитним договором.

У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, станом на 03.08.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 25504,94 доларів США, що еквівалентно 538664,43 грн, з яких 21 895,93 доларів США- заборгованість за кредитом; 2 114,31 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 144,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 124,91 доларів США пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань; 11,84 доларів США - штраф (фіксована частина); 1213,96 доларів США - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 25504,94 доларів США, що еквівалентно 538664,43 грн та судові витрати.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 з зустрічною позовною заявою про визнання поруки припиненою, посилаючись на те, що лише з жовтня 2015 року із заочного рішення у даній справі йому стало відомо про порушення його прав внаслідок укладення 25.02.2009 року між ОСОБА_2 і банком додаткової угоди № 10, якою підвищено відсоткову ставку за користування кредитом та збільшено строк кредитування з 25.04.2012 року до 25.04.2022 року. Вказав, що зазначена додаткова угода укладена в порушення вимог закону без погодження нових умов кредитування з ним, як з поручителем за кредитним договором №НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 року. Також банком не пред`явлено більше 3-х років до нього як поручителя вимогу про сплату заборгованості за кредитним договором, оскільки з позовом банк звернувся 01.09.2015 року, враховуючи, що строк дії кредитного договору визначено до 25.04.2012 року.

На підставі викладеного, просив: - поновити йому строк для подання зустрічної позовної заяви, порушений ним з поважних причин; - визнати припиненим з 25.02.2009 року договір поруки № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 року, укладений між ним та ЗАТ КБ «Приватбанк»; - стягнути на його користь з банку понесені судові витрати.

У січні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись із зустрічною позовною заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог - приватний нотаріус Херсонського міського округу Новікова Леніна Василівна, про визнання припиненими зобов`язань, скасування записів із Державного реєстру іпотек та про заставну із Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Мотивували свої вимоги тим, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 року між ними та ЗАТ КБ «Приватбанк» укладено договір іпотеки від 25.04.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського округу Новіковою Л.В., про що внесено відомості в реєстр за № 992. Згідно умов пункту 5 цього договору видана заставна ПБ № 001976, про що внесені відповідні записи до Державних реєстрів.

Позивачі за зустрічним позовом вказали, що згідно постанови Апеляційного суду Херсонської області від 19.12.2017 року у справі № 766/1980/16-ц розмір кредитної заборгованості станом на 24.01.2017 року становить 14 058,70 доларів США, що узгоджується з висновками судової економічної експертизи № 29 від 23.10.2017 року, проведеної у даній справі, згідно якого станом на 03.08.2015 року експертом встановлено заборгованість у сумі 11624,16 доларів США.

ОСОБА_2 23.01.2018 року сплатила в рахунок погашення кредитної заборгованості 15 407,18 доларів США, про що повідомила банк та просила його надати відповідний документ щодо припинення зобов`язань, однак банком було відмовлено у наданні підтверджень.

Таким чином, позивачі вважають, що незважаючи на повне та дострокове виконання своїх зобов`язань позичальником, банк незаконно відмовляє звільнити від обтяжень предмет іпотеки та вчинити певні дії.

У зв`язку з чим, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять: - визнати припиненими зобов`язання, що виникають із кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 року, а також з іпотечного договору від 25.04.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського округу Новіковою Л.В. за № 992; - скасувати записи із Державного реєстру іпотек за № 4868800 від 25.04.2007 року, про заставну ПБ№001976 із Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно № 4868969 від 25.04.2007 року щодо двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належить позивачам на праві спільної часткової власності; стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2019 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості у сумі 25504,94 доларів США, що еквівалентно 538664,43грн., - залишено без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_2 про визнання договору поруки, укладеною між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» 25.04.2007 р., припиненим - задоволено в повному обсязі.

Визнано договір поруки, укладений 25.04.2007 р. між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», припиненим.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог приватний нотаріус Херсонського міського округу Новікова Леніна Василівна, про визнання припиненими зобов`язання, що виникають з кредитному договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., а також з іпотечного договору, який укладено між позивачами та відповідачем 25.04.2007 р., посвідченого третьою особою, про що внесено відомості в реєстр за АДРЕСА_2 992, скасування записів щодо двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належить позивачам на праві спільної часткової власності, із Державного реєстру іпотек за №4868800 від 25.04.2007 р., про заставну ПБ№001976 із Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно №4868969 від 25.04.2007 р. - задоволено в повному обсязі.

Визнано припиненими зобов`язання, що виникають з кредитного договору №НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., а також з іпотечного договору, який укладено 25.04.2007 р. між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Скасовано записи, внесені 25.04.2007р. в Державний реєстр іпотек за №4868800 щодо двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності із Державного реєстру іпотек за№4868800 від 25.04.2007 р. та внесені в Державний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно за №4868969 від 25.04.2007 р. про заставну ПБ№001976.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме: судовий збір за подання зустрічних позовів у розмірі 551 грн.20, сплачений 28.04.2016 року та 704 грн 80 коп, сплачений 29.01.2018 р.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати на проведення судової економічної експертизи по справі № 666/5104/15ц у розмірі 11000, 00 грн. (одинадцять тисяч грн.)

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 1950,00 грн.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги позивача за первісним позовом задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні вимог за зустрічними позовами відмовити; судові витрати покласти на відповідачів за первісним позовом. При цьому посилається на те, що банком надано докази наявності у відповідачів за первісним позовом заборгованості за договором та неналежне виконання покладених на них договором зобов`язань.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Зазначили, що вимоги Закону України «Про захист прав споживачів» та встановлені Національним банком України Правила надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту банком при укладені із ОСОБА_2 кредитного договору та додаткової угоди до нього не дотримані, попередня інформація про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість в письмовій формі ОСОБА_2 як позичальнику не надавалися, детальний опис сукупної вартості кредиту в кредитному договорі або в додатку до нього не наданий, реальна процентна ставка не зазначена, абсолютне значення подорожчання кредиту не розраховане, про валютні ризики ОСОБА_2 не попереджена. Не містить кредитний договір і переліку та розміру страхових платежів, які ОСОБА_2 зобов`язана сплачувати на користь страхової компанії згідно з умовами договорів особистого страхування та страхування майна, а умова договору щодо надання кредиту в розмірі 1800 доларів США на сплату страхових платежів є незрозумілою та некоректною, оскільки кредитування в цій частині здійснюється за умови та у випадку ненадання позичальником підтверджуючого документа про сплату чергових страхових платежів, що дає банку право сплатити ці платежі на користь страховика за рахунок кредиту, в результаті чого у позичальника виникає обов`язок погасити суму кредиту, направлену на сплату чергового страхового платежу і сплатити відсотки за користування цими коштами не пізніше 30 днів з дня їх перерахування банком. Окрім того, апелянт не скористався своїми правами та не подав до суду будь-яких заяв, передбачених ст.ст. 174, 178, 182, 191, ч. 2 ст. 235, ст.ст. 239, 241 ЦПК України щодо висновку судової економічної експертизи № 29 від 23.10.2017 року. Рішення суду є законним і обґрунтованим.

У ході апеляційного розгляду представник АТ КБ «Приватбанк» - адвокат Логвіновська А.А. апеляційну скаргу підтримала та пояснила, що дана справа не може бути розглянута до касаційного перегляду цивільної справи 766/1980/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: ОСОБА_1 , про захист прав споживачів, розірвання кредитного договору стосовно цього ж кредитного договору. Вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів наявності заборгованості за кредитним договором.

Адвокат Петренко К.Д., яка діє від імені ОСОБА_1 , апеляційну скаргу не визнала, просить її залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Пояснила, що апеляційна скарга не містить жодних доводів та обґрунтувань незаконності оскаржуваного рішення суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні. При цьому, у зв`язку із виконанням основного зобов`язання порука та інші похідні зобов`язання також вважаються припиненими.

ОСОБА_2 та адвокат Семенова І.К., яка діє від її імені, апеляційну скаргу не визнали та пояснили, що заборгованість за кредитним договором було повністю погашено, при цьому її розмір встановлено експертом та обґрунтовано взято до уваги судом при розгляді як даної справи, так і цивільної справи № 766/1980/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: ОСОБА_1 , про захист прав споживачів, розірвання кредитного договору. Окрім того, в апеляційній скарзі не зазначено жодного доводу щодо незаконності оскарженого рішення в частині вирішення зустрічного позову. Просять рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509, ст. 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.ч. 1,4 ст. 559 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 575 ЦК України та ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це окремий вид застави, вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 5 ст. 3 та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і, за загальним правилом, є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов`язання, забезпеченого заставою. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених відповідні дані. У разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов`язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов`язаний негайно повернути його заставодавцеві.

Відповідно до ч.1 ст. 28 ЗУ «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Судом першої інстанції правильно встановлено та матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № НЕН3GА00000122, згідно умов якого ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 37 800 доларів США на наступні цілі, а саме: на ремонт нерухомості - 36 540 доларів США та на сплату страхових платежів - 1800 доларів США у випадку та порядку передбаченому п.п.2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,92% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми наданого кредиту у момент надання кредиту, 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця у період сплати ; відсотків за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 кредитного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.6.2 договору. Щомісячний платіж на погашення заборгованості - 872 доларів США (т. 1 а.с. 14-16).

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, 25.04.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» Шевченком В.Г укладено договір поруки, згідно умов якого поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором № НЕН3GА00000122 у повному обсязі (т. 1 а.с. 18).

Згідно умов додаткової угоди № 10, укладеної 25 лютого 2009 року між банком та ОСОБА_2 , абзац перший пункту 1.1 кредитного договору викладено у новій редакції: банк зобов`язався надати ОСОБА_2 кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 25.04.2007 р. по 25.04.2022 р. включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії у розмірі 37 800 доларів США на споживчі цілі, а саме: на ремонт нерухомості - 36 540 доларів США, а також у розмірі 1800 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 кредитного договору зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагороди за надання фінансового інструменту 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту. Щомісяця у період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.6.2 договору. Періодом сплати вважати період з 17 про 25 число кожного місяця. Щомісяця, починаючи з наступного місяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку кошти у сумі не менше 357,03 доларів США для погашення кредитної заборгованості, що складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди (т. 1 а.с. 6).

Відповідно до звіту № 168/02 від 15.12.2015 року за результатом перевірки правильності розрахунку заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами в рамках виконання умов кредитного договору між кредитором-ПАТ КБ «ПриватБанк» та боржником- ОСОБА_2 , складеного АФ «Профі-Аудіт» на підставі договору №1 від 11.12.2015 р., станом на 30.09.2015 р. заборгованість з урахуванням винагороди банку та комісійних по тілу кредиту складає 15 510,84 дол. США, за відсотками - 630,35 дол. США (т. 1 а.с. 104).

Згідно висновку № 29 судової економічної експертизи від 12.10.2017 року, складеного судовим експертом ОСОБА_3 на виконання ухвали Дніпровського районного суду м. Херсона від 18.02.2016 року у даній справі № 666/5104/15-ц:

По першому питанню: наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості ОСОБА_2 станом на 03.08.2015 р.(по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми боргу) перед банком умовам укладеного між сторонами кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., додаткової угоди №10 від 25.02.2009 р. до кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту не відповідає.

Загальні відхилення (завищеннями сум) між розрахунками Банку та Експерта стосовно заборгованості ОСОБА_2 за кредитом, відсотками, комісією та пенею складають:

-12594,65 доларів США з припущенням, що винагорода за надання фінансового інструменту нараховувалась;

-3795,92 доларів США з припущенням, що винагорода за надання фінансового інструменту не нараховувалась.

По другому питанню: Розмір заборгованості ОСОБА_2 станом на 03.08.2015 р. з нарахуванням винагороди за надання фінансового інструменту, та за умови, що надмірно сплачені кошти по пені, штрафу, процентам помісячно перераховується як погашення тіла кредиту у доларах США з врахуванням всіх внесених нею платежів, становить 20 055,37 доларів США, в т.ч.:

Заборгованість за кредитом 18504,69 доларів США, в т.ч. прострочена 139,38 доларів США;

Заборгованість за відсотками 1478,68 доларів США;

Заборгованість з комісії 72 доларів США.

В гривневому еквіваленті ця заборгованість ОСОБА_2 станом на 03.08.2015 р. за курсом на дату розрахунку 2112,6666 грн. за 100 доларів США становить 423 703,08 грн.

Сума пені за умови нарахування винагороди за надання фінансового інструменту становить 427,86 доларів США, за курсом на дату розрахунку 2112,6666грн. за 100 доларів США на 03.08.2015 становить 9039,26грн.

Розмір заборгованості ОСОБА_2 станом на 03.08.2015 р. з припущенням, шо винагорода за надання Фінансового інструменту з 25.02.2009 р. не нараховувалась та з врахуванням всіх внесених нею платежів, становить 11 624,16 доларів США, в т.ч.:

Заборгованість за кредитом 11 427,27 доларів США, в т.ч. прострочена 139,38 доларів США;

Заборгованість за відсотками 196,89 доларів США;

Заборгованість з комісії 0,00 доларів США

В гривневому еквіваленті ця заборгованість за курсом на дату розрахунку 2112,6666 грн. за 100 доларів США становить 245 579,72 грн.

Сума пені з припущенням, шо винагорода за надання Фінансового інструменту з 25.02.2009 не нараховувалась, складає 60,34 доларів США, що за курсом на дату розрахунку 2112,6666 грн за 100 доларів США на 03.08.2015 р. становить 1274,78 грн.

По третьому питанню проведеним дослідженням встановлено, що:

ануїтетний платіж в сумі 872,00 доларів США умовам кредитного договору від 25.04.2007 р., а також реальній процентній ставці не відповідає.

ануїтетний платіж в сумі 357,03 доларів США умовам кредитного договору від 25.04.2007 р. та додаткової угоди № 10 від 25.02.2009 р., а також реальній процентній ставці не відповідає (т. 2 а.с. 55-176).

Відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 28 від 27.09.2017 р., проведеної в цивільній справі № 766/1980/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: ОСОБА_1 , про захист прав споживачів, розірвання кредитного договору та стягнення коштів, розмір заборгованості ОСОБА_2 станом на 24.01.2017 року відповідно до умов кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., додаткової угоди № 10 від 25.02.2009 р. до кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р. без нарахування винагороди за надання фінансового інструменту та за умови, що надмірно сплачені кошти по пені, штрафу, процентам і по щомісячній комісії помісячно перераховується як погашення тіла кредиту у доларах США з урахуванням всіх внесених нею платежів, становить 14 058,70 доларів США (т. 2 а.с. 223-292).

Згідно копій квитанцій від 23.01.2018 року ОСОБА_2 сплатила 10000 доларів США та 5407,18 доларів США, а всього 15407,18 доларів США на погашення заборгованості за кредитним договором № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 року (т.1 а.с. 141).

Таким чином, згідно висновків судової економічної експертизи №29 від 23.10.2017 р., проведеної в рамках даної справи, якою визначено розмір заборгованості ОСОБА_2 станом на 03.08.2015 року в сумі 11 624, 16 доларів США та відповідно до висновку експертизи № 28 від 27.09.2017 р., проведеної в цивільній справі № 766/1980/16-ц, станом на 24.01.2017 року заборгованість ОСОБА_2 становить 14 058,70 доларів США, на момент вирішення даного спору вказана заборгованість погашена, ОСОБА_2 сплатила двома платежами 23.01.2018 року 15 407,18 доларів США.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовної вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення суми заборгованості за кредитним договором станом на 03.08.2015 року в розмірі 25504,94 доларів США.

Також в обґрунтування безпідставності первісного позову, слід зазначити, що відсоткову ставку підвищено банком 25.11.2008 року без повідомлення позичальника та його погодження. При цьому, погодження підвищеного розміру відсотків відбулось у додатковій угоді від 25.02.2009 року. Отже, з листопада 2008 року по лютий 2009 року незаконно нараховувались та стягувались підвищені відсотки.

Окрім того, при наданні кредитних коштів банком передчасно включено 1800 доларів США на сплату страхових платежів в тіло кредиту, на яке нараховувались відсотки та інші платежі, що суперечить п. 2.1.3. кредитного договору, в якому зазначено про те, що банк зобов`язується провадити перерахування необхідної суми на оплату чергових страхових платежів відповідно до договорів страхування у випадку непред`явлення позичальником документів, що підтверджують сплату чергових страхових платежів за рахунок інших джерел.

Стосовно передбаченого умовами кредитного договору обов`язку позичальника сплачувати винагороду за надання фінансового інструменту, комісію та винагороду за проведення додаткового моніторингу суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

За положеннями ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах.

Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Несправедливими є положення договору про споживчий кредит щодо встановлення плати за обслуговування кредиту, зокрема, винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, винагороди за проведегння додаткового моніторингу. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року (справа № 686/25972/14-ц), від 26 червня 2019 року (справа № 686/5078/18).

Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним. Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року (справа № 758/8949/16-ц).

Отже, передбачений умовами кредитного договору обов`язок ОСОБА_2 сплачувати винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 1,5% від суми наданого кредиту у момент надання кредиту, 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця у період сплати (комісії) та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.6.2 договору є несправедливим та як наслідок - нікчемним.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог банку, оскільки як в суді першої, так і апеляційної інстанції достеменно встановлено погашення боржником заявленої в позові заборгованості в повному обсязі, визначеної без врахування комісій та винагороди банку за надання кредиту, беручи до уваги незаконне застосування підвищеної відсоткової ставки та включення до тіла кредиту майбутніх страхових платежів.

Стосовно зустрічних позовних вимог, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення зобов`язань, що виникають з кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 року у зв`язку з їх виконанням, а саме - погашенням всієї суми кредитної заборгованості. Отже, судом першої інстанції обґрунтовано визнано припиненою поруку за договором поруки від 25.04.2007 р, укладеним між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , у зв`язку з припиненням забезпеченого нею зобов`язання у відповідності до ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Судом першої інстанції також правильно прийнято до уваги, що додаткова угода №10 від 25.02.2009 р. до кредитного договору № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 р., внаслідок якої збільшено обсяг відповідальності, укладена без погодження з поручителем, отже договір поруки є припиненим у зв`язку зі зміною умов кредитного договору без згоди поручителя. Окрім того, звернення банку з позовом 01.09.2015 р. до поручителя ОСОБА_1 відбулось із порушенням строків, встановлених ст. 559 ЦК України, що є також однією з підстав припинення договору поруки.

З огляду на те, що основне зобов`язання за кредитним договором № НЕН3GА00000122 від 25.04.2007 року припинено, судом першої інстанції обґрунтовано визнано припиненими зобов`язання за іпотечним договором, що дає підстави для задоволення зустрічних позовних вимог про скасування записів із Державного реєстру іпотек за № 4868800 від 25.04.2007 року, про заставну ПБ№001976 із Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про заборону на нерухоме майно № 4868969 від 25.04.2007 року щодо двокімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 як похідних вимог та судова колегія також погоджується із такими висновками суду першої інстанції, враховуючи похідний характер цих позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що банком надано всі належні докази існування заявленої у первісному позові заборгованості у відповідача перед банком, а висновок експерта щодо суми заборгованості не є належним та допустимим доказом щодо суми заборгованості за кредитним договором, - судом апеляційної інстанції не приймається до уваги, оскільки заборгованість визначена згідно висновків експертизи, проведеної в даній справі, яка узгоджується із результатами експертизи, проведеної в рамках справи № 766/980/16-ц, - повністю погашена позичальником ОСОБА_2 на момент вирішення даного спору та ухвалення оскарженого рішення. Висновки експерта відповідають сукупності доказів, що є в матеріалах справи, які всебічно, повно та об`єктивно досліджені та правильно оцінені судом.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі позбавлені правового обґрунтування та висновки суду не спростовують.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2019 року, - залишити без змін.

Поновити дію рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 грудня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення (постанови) шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції у цивільних справах - Верховного Суду.

Дата складання повного судового рішення 14 липня 2020 року.

Головуючий П.Я.Ігнатенко

Судді: Л.П.Воронцова

О.М.Полікарпова