Справа №2-413/11
Провадження №4-с/487/121/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Афоніна С.М., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чеботара Я.Ю.,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чеботара Я.Ю., в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 23.07.2020 про арешт грошових коштів та зобов`язання державного виконавця розблокувати кошти на його рахунках. Також просив відновити його конституційне право отримувати плату своєчасно.

Розглянувши зазначену скаргу, а також матеріали додані до неї, приходжу до висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням норм Цивільного процесуального кодексу України.

Так, одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно роз`яснень викладених у п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (яка є чинною на час звернення заявника до суду) скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, щодо змісту оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК України в редакції, що діяла до 15.12.2017 (ст. 185 ЦПК України в редакції, що діє з 15.12.2017 року).

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Скарга на дії чи бездіяльність державного виконавця подається в порядку ст. 447 ЦПК України, яка міститься у розділі VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Оскільки в розділі VII ЦПК України не визначено форму та зміст скарги, слід застосувати аналогію права на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, де передбачено наступне: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Приписами ч. 1 ст. 187 ЦПК України визначено, що суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Таким чином, з урахуванням загальних положень ст. 10 ЦПК України, а також положень ст. 175 ЦПК України дана скарга підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає положенням ст. ст. 175, 447 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Натомість, у своїй скарзі ОСОБА_1 не долучив копію скарги з додатками для направлення до відділу ДВС.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до переконання, що без усунення наведених вище недоліків, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне скаргу залишити без руху надати заявнику строк для усунення недоліків скарги з подачею її копії з додатками.

Роз`яснити, що в разі усунення недоліків у зазначений строк скарга вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 447, 449 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Чеботара Я.Ю. - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що в разі не усунення вказаних недоліків, скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М. Афоніна