_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 496/988/20
Провадження № 2/947/2670/20
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Калініченко Л.В.
за участю секретаря Кирикової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -
Орган опіки та піклування Виконавчого комітету
Великодальницької сільської ради,
про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
06 березня 2020 року позивачка - ОСОБА_1 звернулась до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в якому просить суд:
- позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- стягувати з ОСОБА_2 на її - ОСОБА_1 користь аліменти на малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1109 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з цим позовом та до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу справу за вказаною заявою було розподілено судді Галич О.П.
Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 27 березня 2020 року, цивільну справу за вказаним позовом було передано на розгляд до Київського районного суду міста Одеси за підсудністю.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом було розподілено судді Калініченко Л.В.
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 19 травня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання.
23 червня 2020 року судом було ухвалено закрити підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання призначене на 13.07.2020 позивачка не з`явилась, про дату, час і місце проведення якого повідомлялась належним чином, однак надала до суду заяву про підтримання позовної заяви та розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, а саме АДРЕСА_1 , про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Представник третьої особи у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно ч.2 ст.281 ЦПК України - розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими главою про заочний розгляд справи.
Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуюче вищевикладене, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі та у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Вивчивши, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про позбавлення батьківських та стягнення аліментів прав підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 11.01.2008 року перебували у шлюбі, який був зареєстрований Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №09.
Шлюб між сторонами по справі був розірваний на підставі рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11 грудня 2017 року по справі №496/4141/17, яке набрало законної сили 22.12.2017 року.
За час перебування сторін у шлюбі, у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась спільна дитина - дочка ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №03.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Великодальницької сільради Біляївського району Одеської області за №290 від 31.01.2020 року вбачається, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає разом з матір`ю - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .
Як вбачається з довідки від 04.11.2019 року за №751/05-02, малолітня ОСОБА_3 навчається в шостому класі Великодальницького навчально-виховного комплексу «Школа-Гімназія» Біляївського району Одеської області на індивідуальній формі навчання.
Відповідно до характеристики зазначеного навчального закладу від 04.11.2019 року за №750/05-02, малолітня ОСОБА_3 а уроках з читання не завжди розуміє зміст тексту, не може переказувати. На запитання відповідає короткими словами (так, ні). Дуже любить слухати казки, вірші. Читає по складах, цілими словами. Норму з техніки читання не вичитує. Декламування віршів дається важко, не дотримується інтонації . Словниковий запас дуже малий. Дівчинка знає всі літери українського алфавіту. Під час письма іноді може плутати букви і забуває як пишуться літери. Слова і речення легко пише за трафаретом, а також під диктовку речення та тексти. В реченні визначає граматичну основу, підкреслює за допомогою лінійки. Знає на які питання відповідають частини мови, але знайти в і реченні може лише за допомогою вчителя іноді сама. У дієсловах може визначити час. Таблицю множення не запам`ятовує, так як має короткотривалу пам`ять , але вміє нею користуватися. Розв`язує приклади на множення та ділення багатоцифрових чисел на одноцифрове за допомогою таблиці. Знає значення дії «додати» та «відняти», «збільшити» та «зменшити», «множити», «ділити» може встановити порядок дій у прикладах, які містять більше двох дій. Розв`язує і записує задачі лише за допомогою детального аналізу та за допомогою вчителя, хоча знає ключові слова.
Позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, з вересня 2017 року жодного разу не бачив дитину, матеріальної допомоги дитині не надає, участі у вихованні і підтримці дочки не приймає.
Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.
Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Згідно до положень ст. 9 зазначеної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках.
Відповідно до ст. 164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів зокрема щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Питання доцільності позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав у відношенні дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розглядалось Виконавчим комітетом Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області, який вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітньої дочки, що підтверджується відповідним висновком органу опіки та піклування від 04.12.2019 року за №1026, наявним в матеріалах справи.
З вказаного висновку вбачається, що ОСОБА_2 запрошувався на засідання ради органу опіки та піклування під час розгляду зазначеного питання, однак не з`явився без повідомлення причин.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При вищевикладених обставинах, дослідивши та надавши оцінку усім доказам наявним в матеріалах справи в цілому, так і кожному доказу окремо, суд вважає встановленим, що ОСОБА_2 ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими в цій частині вимоги позивача та наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої дочки.
Суд зазначає, що згідно з вищевказаними встановленими обставинами вбачається, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дочки.
Частинами 2, 3 ст. 166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Відповідно до ч.1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до п.п.3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.
Судом враховується, що заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір аліментів у розмірі 1109 гривень на місяць, дорівнює 50% прожиткового мінімуму для дитини 12 річного віку, якою є ОСОБА_3 , який встановлений Законом України «»Про державний бюджет України на 2020 рік», відповідно до якого з 2020 року прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2020 року становить у розмірі 2218 гривень.
При вищевикладених обставинах, судом враховується, що відповідач є особою працездатного віку, законодавчо на останнього покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власних дітей, суд доходить до висновку, що законним і справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на неповнолітню дочку ОСОБА_3 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1109 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 березня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Разом з цим, суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення ст.185 Сімейного кодексу України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.
Крім того, відповідно до статті 196 СК України, передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів.
З урахуванням вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати зі сплати останньою судового збору за подання до суду позовної заяви в частині вимог про позбавлення батьківських прав у розмірі 840 гривень 80 копійок, а також оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 81, 82, 89, 141, 211, 263-265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, п. 15.5 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, ст.ст. 164 п.2 ч.1, 165, 166 ч.2,3, 180-182 СК України, суд,
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) батьківських прав у відношенні малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1109 (одна тисяча сто девять) гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 березня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Калініченко Л. В.