Справа №461/6495/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року м.Львів.

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Юрківа О.Р.,

секретаря судового засідання Цибулько О.І.,

з участю:

представника позивача ОСОБА_8 . ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 30 жовтня 2018 року о 2 год 30 хв. в районі буд. №1 на вул. Коцюбинського у м. Львові ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «NISSAN NOTE 1,6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокової дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом, автомобілем марки «Chevrolet Niva» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , чим спричинив технічні ушкодження транспортному засобу позивача. За наслідками цієї дорожньо-транспортної події працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області 30 жовтня 2018 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №400336. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 26 листопада 2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у розмірі 340, 00 грн. Унаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди автомобілю потерпілого ОСОБА_3 завдано значні технічні пошкодження та спричинено матеріальну шкоду. Згідно висновку №285 від 25 листопада 2018 року експертного автотоварознавчого дослідження складеного судовим експертом ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Chevrolet Niva» реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок ДТП 30.10.2018 року станом на момент його огляду 13.11.2018 року, в цінах станом на вказану дату огляду, без врахування ПДВ, становить 93 008,14 грн. Згідно акту виконання робіт №Р-001036 від 01 березня 2019 року ФОП ОСОБА_5 та документів на придбання запасних частин, вартість виконаних робіт та матеріалів відновлюваного ремонту автомобіля марки «Chevrolet Niva» реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок ДТП 30.10.2018 року, який належить позивачу: ОСОБА_3 складає 93 586, 00 грн. Зазначена сума сплачена ОСОБА_3 згідно касових чеків та інших платіжних документів. Після настання страхового випадку, про страховий випадок страхувальником письмово повідомлено AT «СГ «Ю.БІ.АЙ -КООП», а потерпілим - власником транспортного засобу ОСОБА_3 подано письмову заяву про виплату страхового відшкодування. Проведено виплату страхового відшкодування відповідно до висновку №285 від 25 листопада 2018 року експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 53 587,84 грн., оскільки коефіцієнт фізичного зносу досліджуваного автомобіля марки «Chevrolet Niva» реєстраційний номер НОМЕР_2 в цінах станом на дату ДТП становить 0,663. Розмір страхового відшкодування власнику автомобіля марки «Chevrolet Niva» реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок пошкоджень після ДТП, що мала місце 30.10.2018 року, складає 53587,84 грн. без врахування ПДВ. Фактичні видатки на ремонт пошкодженого транспортного засобу «Chevrolet Niva» реєстраційний номер НОМЕР_2 на час скоєння ДТП склали 94590,53 грн., регламентна виплата-страхове відшкодування складає 53587,84 грн., відповідно, різниця - 41000,53 грн. Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний відшкодувати йому суму завданих матеріальних збитків внаслідок ДТП, які перевищують розмір регламентної виплати-страхового відшкодування, а саме: 41000,53 грн, понесені видатки на евакуацію транспортного засобу у розмірі 980, 00 грн. та оплату за проведення експертизи у розмірі 1000, 00 грн.

Окрім цього, внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було завдано душевних страждань безпосередньо в момент вчинення ДТП, у тому числі, через пошкодження його майна, матеріальна шкода за відновлювальний ремонт на даний час у повному обсязі не відшкодована. Це призвело до порушення попереднього способу життя, нервування через втрату на тривалий час засобу вільного та швидкого пересування, що призвело до погіршення здоров`я потерпілого у вигляді гіпертонічного кризу. Позивач вважає, що з відповідача на його користь слід стягнути моральну шкоду в розмірі 30 000, 00 грн. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою від 29.08.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

17.12.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Представник позивача ОСОБА_8 в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити. Надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечив. Вважає, що розрахунок суми, яку просить стягнути позивач є необґрунтованим. Позивачем не долучено до матеріалів справи доказів виплати йому страхового відшкодування, тому переконатися, що страхове відшкодування було виплачено позивачу саме в такому розмірі як зазначає ОСОБА_3 неможливо. До матеріалів справи долучено різні документи, які не відповідають дійсності. Свою вину у дорожньо-транспортній установі він визнає, але заявлену суму позивачем заперечує. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши інші матеріали справи, суд встановив такі обставини.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №100336 від 30.10.2018 року вбачається, що 30 жовтня 2018 року о 2 год 30 хв. в районі буд. №1 на вул. Коцюбинського у м. Львові ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «NISSAN NOTE 1,6» реєстраційний номер НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався бокової дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом, автомобілем марки «Chevrolet Niva» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , чим спричинив технічні ушкодження транспортному засобу /а.с.8/.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 26.11.2018 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено стягнення у розмірі 340, 00 грн / а.с. 12-13/.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 згідно полісу № НОМЕР_3 , який був діючим на час вчинення ДТП, застрахована страховою компанією AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП».

Згідно висновку №285 експертного автотоварознавчого дослідження від 25 листопада 2018 року складеного судовим експертом ОСОБА_4 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Chevrolet Niva» реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок ДТП 30.10.2018 року станом на момент його огляду 13.11.2018 року, в цінах станом на вказану дату огляду, без врахування ПДВ, становить 93 008,14 грн / а.с.14-26/.

Відповідно до акту виконання робіт №Р-001035 від 01 березня 2019 року ФОП ОСОБА_5 та квитанцій на придбання запасних частин, вартість виконаних робіт та матеріалів відновлюваного ремонту автомобіля марки «Chevrolet Niva» реєстраційний номер НОМЕР_2 внаслідок ДТП 30.10.2018 року, який належить ОСОБА_3 складає 93 586, 00 грн /а.с. 71-76/.

Згідно товарного чеку від 14.11.2018 року за перевезення евакуатором автомобіля «Chevrolet Niva» реєстраційний номер НОМЕР_2 сплачено 980, 00 грн. /а.с.78/.

Згідно квитанції від 16.11.2018 року №7359 позивачем здійснено оплату за проведення експертизи у розмірі 1 000, 00 грн /а.с.78/.

Зазначена сума сплачена ОСОБА_3 згідно касових чеків та інших платіжних документів. Після настання страхового випадку, про страховий випадок страхувальником письмово повідомлено AT «СГ «Ю.БІ.АЙ -КООП», а потерпілим - власником транспортного засобу ОСОБА_3 подано письмову заяву про виплату страхового відшкодування

Страховою компанією AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» проведено виплату страхового відшкодування в розмірі 53587,84 грн, оскільки коефіцієнт фізичного зносу досліджуваного автомобіля марки «Chevrolet Niva» реєстраційний номер НОМЕР_2 в цінах станом на дату ДТП становить 0,663.

Як вбачається з постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 N 5, у пункті 17 зазначено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, в галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу" (4038-12), і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці. Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз`яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення.

Представники сторін клопотань про проведення судової експертизи для визначення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу не заявляли, від їх проведення відмовились.

Відповідно до акту виконання робіт №Р-001035 від 01 березня 2019 року ФОП ОСОБА_5 та квитанцій на придбання запасних частин, вартість виконаних робіт та матеріалів відновлюваного ремонту становить 93 008,14 грн.

У зв`язку з відмовою сторін від проведення судової експертизи, протиріччями наданих доказів щодо вартості відновлювального ремонту автомобіля позивача, суд вважає, що ОСОБА_3 завдано збитків у розмірі фактичних витрат на ремонт, в сумі 93 008,14 грн.

Відповідно до частин першої другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 ЦК України та з урахуванням приписів статей 11, 22, 23, 599, 1166 ЦК України факт завдання фізичній особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах із особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Разом із тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до статей 3, 5 зазначеного Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно зі статтю 6 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до статті 9 цього Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000,00 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15 право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована на підставі укладеного між ним та AT «СГ «Ю.БІ.АЙ-КООП» полісом, страховою компанією проведено виплату страхового відшкодування, тому різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою підлягає стягненню з відповідача.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позовну вимогу про стягнення з відповідача матеріальної шкоди задовольнити, оскільки позивачем надано суду належні та допустимі докази на підтвердження заявленого розміру шкоди.

Аналогічні правові висновки Верховний Суд України висловив у постановах від 23 грудня 2015 року та 18 травня 2016 року.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно пунктів 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Задовольняючи позов в частині відшкодування моральної шкоди частково та стягуючи 6000,00 грн., суд виходить з тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках ОСОБА_3 , час та зусилля, необхідних для відновлення попереднього стану та дійшов висновку, що відшкодування моральної шкоди в цій сумі є достатнім та розумним.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати - суму сплаченого судового збору пропорційно до частини тих позовних вимог, які задоволені судом. Так, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 слід стягнути судовий збір в розмірі 2151, 20 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Встановлено, що до матеріалів справи долучено копію договору про надання правничої допомоги від 14 березня 2019 року, акт прийому-здачі наданих послуг від 10.02.2020 року, розрахунок до акту прийому - передачі наданих юридичних послуг від 10.02.2020 року, квитанцію від 21.02.2020 року №29 від 10.02.2020 року на суму у розмірі 10 000, 00 грн.

Враховуючи наведене суд вважає, що позивач підтвердив надані йому адвокатські послуги, належними засобами доказування, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу, що становить суму в розмірі 10 000,00 грн.

Керуючись ст. ст.5, 12, 19, 81, 141, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 11, 16, 22, 23, 610, 611, 625, 988, 990, 992, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 41 000, 00 грн. матеріальної шкоди, 980,00 грн. оплати за евакуацію пошкодженого транспортного засобу та 1000, 00 грн. за проведення автотоварознавчої експертизи, всього - 42980,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 6 000, 00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 10 000, 00 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 2151, 20 грн. судового збору.

Повний текст рішення проголошено10.07.2020 року о 16 год. 00 хв.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Р.Юрків.