РІШЕННЯ

іменем України

15 січня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретар судового засідання - Запорожець М. Б.

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, в розмірі 2 500 грн 00 коп., що підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 19.11.2019 і до досягнення ним повноліття.

На обґрунтування позовної заяви зазначила, що з 04.09.1999 вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з моменту народження весь час проживає з нею та перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги відповідач на утримання малолітньої дитини не надає, фінансово та в інший спосіб не допомагає, хоча є фізично та психічно здоровою людиною, має задовільний стан здоров`я та не має інших утриманців. З часу народження сина відповідач не виконує батьківських обов`язків щодо матеріального забезпечення дитини.

Відповідач офіційно працює водієм таксі супермаркету "Рост", а також працює не офіційно, має реальну змогу сплачувати аліменти на утримання дитини.

Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися з відповідачем не вдалося, вона змушена звернутися до суду з вимогою про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхнього сина.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 04.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 15.01.2020.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 в цілому підтримала позовні вимоги щодо стягнення на її користь аліментів на утримання сина з підстав, викладених у позовній заяві. Водночас, позивач пояснила, що не має доказів на підтвердження розміру доходів відповідача, з яких можливо утримувати аліменти в розмірі 2 500 грн.

Крім того, позивач підтвердила повідомлені відповідачем обставини щодо погіршення його стану сдоров`я через перенсену травму.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що отримує мінливий дохід розмір якого недостатній для сплати аліментів щомісячно по 2 500 грн. Влаштуватися на роботу з високим доходом він не має можливості за станом здоров`я, оскільки мав травму та потребує оперативного лікування по заміні пошкодженого суглоба. Не заперечував проти визначення аліментів у розмірі 2 000 грн 00 коп.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного:

Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підтвердження доводів позовної заяви позивачем надано копії свідоцтв про одруження Серія НОМЕР_1 та про народження Серія НОМЕР_2 , з яких вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 3, 7).

З довідки, виданої Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області № 1986 від 14.11.2019, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_1 , разом з нею фактично проживає та знаходиться на її утриманні син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (запис зроблено згідно акта депутата № 249 від 14.11.2019) (а. с. 11).

У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Позивачем надано докази того, що відповідач, який проживає окремо, є батьком їх спільного неповнолітнього сина, тому зобов`язаний його утримувати до досягнення повноліття, однак між ними не досягнуто згоди щодо порядку участі батька в утриманні дитини.

Позивачем не надано доказів розміру наявних у відповідача доходів.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовну заяву частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 2 000 грн 00 коп. на користь позивача.

Зазначений розмір аліментів перевищує встановлений законом мінімальний розмір.

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом стягування з ОСОБА_2 на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2 000 грн 00 коп. щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 430 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 2 000 (дві тисячі) грн 00 коп. щомісячно, із щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з 19.11.2019 і до досягнення ним повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до Державного бюджету України (стягувач Державна судова адміністрація України) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп., які перерахувати на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, код за ; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код класифікації доходів бюджету: 22030106.

В частині стягування аліментів рішення підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Повне рішення складене 16.01.2020.

Головуючий: В. В. Овдієнко