Справа № 758/6552/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: представника позивача - адвоката Гук А.Ю.,

представника відповідача Подільської РДА у м.Києва - Мельник Ю.Є.,

третіх осіб - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника третьої особи ОСОБА_1 - адвоката Зайцева І.Ю.,

представника третьої особи - ОСОБА_3 - адвоката Сподаря А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , яка діє від себе та як законний представник малолітнього ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання видати ордер на жиле приміщення, позовом третьої особи ОСОБА_1 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про зобов`язання вчинити дії, зобов`язання видати ордер на жиле приміщення та виселення, -

в с т а н о в и в:

В травні 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просила визнати протиправною бездіяльність Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, а саме - неприйняття рішення про видачу позивачу ордеру на заселення у дві кімнати у квартирі № 388, житловою площею 26,80 кв.м., та зобов`язати Подільську районну в м. Києві державну адміністрацію видати позивачу ордер на заселення у дві кімнати квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 26,80 кв.м.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що наказом КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» № 120 від 11.09.2009 року спільно з КП «Мостицький» їй було надано дозвіл на користування двома кімнатами у комунальній квартирі АДРЕСА_2 , житловою площею 26,80 кв.м.. Зазначає, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05.07.2010 року визнано за нею право користування кімнатою житловою площею 18,8 кв.м. та кімнатою житловою площею 9,7 кв.м. у комунальній квартирі АДРЕСА_2 . Однак, 27.10.2016 року Апеляційним судом м. Києва було скасовано вищевказане рішення та ухвалено нове яким у позовних вимогах позивачу відмовлено в повному обсязі. Вказує, що в період з 2009 року позивач неодноразово зверталась до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про видачу ордеру, однак позивачу було відмовлено з підстав того, що відповідно до розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації № 1000 від 15.10.2000 року, квартира АДРЕСА_2 включена до числа службових жилих приміщень державного комунального підприємства по утриманню житла Подільського району. Крім того, позивачка разом з малолітніми дітьми проживає в спірній квартирі з вересня 2009 року, разом з чоловіком, за спільні кошти здійснюють ремонт кімнат, оплачують комунальні послуги. Вказує, що вищевказані кімнати є єдиним та постійним місцем проживання позивачки, починаючи з вересня 2009 року. В зв`язку з чим позивачка вважає, що відповідач умисно ухиляється від виконання своїх обов`язків і не бажає видавати їй ордер, що і стало підставою звернення до суду з позовом.

Ухвалою від 30.05.2017 року відкрито провадження у даній справі (суддя Супрун Г.Б.).

В серпні 2017 року представником відповідача були подані заперечення на позовну заяву, в якій сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази затвердження позивачем наказу, яким їй було дозволено користуватись спірним житлом, Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією, відповідно і підстав для видачі ордеру немає. Зазначає, що ордер є лише підставою для вселення в жиле приміщення , а так як позивачка вже проживає в жилому приміщенні, то відповідно і підстави для видачі ордеру відсутні.

В травні 2018 року третя особа ОСОБА_1 подала письмові пояснення в яких зазначала, що квартира АДРЕСА_2 , відповідно до розпорядження Подільської районної в м. Києві державної адміністрації № 92 від 08.02.1996 року була закріплена за державним комунальним підприємством по утриманню житла Подільського району м. Києва в якості маневреного фонду. Вказує, що розпорядженням голови Подільської РДА в м. Києві від 15.10.1998 року № 1000 вищевказана квартира включена до числа службових. Однак, розпорядженням голови Подільської РДА в м. Києві № 442 від 24.06.1996 року вищевказана квартира була надана ОСОБА_1 родиною з чотирьох осіб ( 2 кімнати жилою площею 30,1 кв.м.) та ОСОБА_7 родиною з п`яти осіб ( 2 кімнати жилою площею 26,3 кв.м.) тимчасово, строком на один рік, без зняття з черги на отримання службового житла. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.06.2010 року , залишеним без змін ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі 16.01.2012 року, за ОСОБА_8 та третіми особами - ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 визнано право користування двома кімнатами, площею 18,69 кв.м. та 11, 43 кв.м. На житлові кімнати площею 55,80 кв.м. ОСОБА_1 та членам її сім`ї, видано ордер на право зайняття службового жилого приміщення на підставі розпорядження Подільської РДА в м. Києві № 814 від 04.12.2012 року. Таким чином вважає, що видавати ордер позивачці на вселення у спірну квартиру неможливо, оскільки житлові кімнати квартири надані у користування сім`ї ОСОБА_1 .

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 02.08.2018 року матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Ларіонової Н.М.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). В зв`язку з чим розгляд справи проведений в порядку загального позовного провадження.

09.04.2019 року до суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява як від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Вимоги позовної заяви ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що вона являється наймачем чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_2 ,, в якій зареєстрована та мешкає разом з членами своєї родини: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та неповнолітні внуки, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначає, що розпорядженням голови Подільської РДА в м. Києві від 24.06.1996 року № 442 тимчасово, строком на один рік, без зняття з черги на отримання службового житла, поселено в квартиру АДРЕСА_2 -доглядачів ЖЕК-6, а саме: ОСОБА_1 , склад родини 4 особи, в дві кімнати житловою площею 30,1 кв.м. та ОСОБА_7 родиною з 5 осіб, в дві кімнати жилою площею 28,5 кв.м. Вказує, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.03.2009 року в позові ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 до КП «Мостицький», Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа Орган опіки та піклування Подільської РДА в м. Києві про визнання права користування житловим приміщенням, було відмовлено. Однак, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.06.2010 року рішення Подільського районного суду м. Києві від 27.03.2009 року скасовано та ухвалено нове, яким визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 право користування двома кімнатами житловою площею 18,69 кв.м. а 11,43 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2 . Розпорядженням Подільської РДА в м. Києві № 814 від 04.12.2012 року затверджено рішення адміністрації КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» від 20.08.2012 року №4, ОСОБА_1 виділено службові дві кімнати житловою площею 55,80 кв.м. на родину з п`яти осіб та видано ордер № 012031 на право зайняття службового жилого приміщення. Вказує, що з 2009 року ОСОБА_4 займає службове жиле приміщення без належних на те правових підстав та за час фактичного її проживання встигла зареєструватися в вищевказаній квартирі разом з дитиною. Крім того, проживання ОСОБА_11 , якій не видавався ордер на зайняття службового житла, є свідомим порушенням прав мешканців житлового приміщення , які мешкають в ньому на законних підставах, в зв`язку з чим позивач вимушена була звернутися до суду за захистом своїх законним прав.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала первісні позовні вимоги, просила їх задовольнити в повному обсязі, щодо позову третьої особи, просила відмовити у його задоволенні, пояснила, що з березня 2009 року позивачка разом з двома малолітніми дітьми проживає у вищевказаній квартирі, несе витрати по оплаті комунальних послуг. В квартирі зареєстрована позивач та малолітня донька позивачки ОСОБА_12 , 2016 року народження. 16.03.2020 року позивачка розірвала шлюб з чоловіком, іншого житла немає.

Представник відповідача за первісним позовом, який також є представником відповідача-1 за позовом третьої особи, в судовому засіданні заперечила проти задоволення первісних позовних вимог, просила відмовити в задоволенні, оскільки ордер на службове житло не видався, а тому позивач проживає у даній квартирі безпідставно. Також просила відмовити в задоволенні позову третьої особи, пояснила, що третя особа не перебуває в трудових відносинах з КП «Керуюча компанія з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», щоб могло слугувати підставою для видачі двох перших кімнат.

Представник відповідача -2 за позовом третьої особи - КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений відповідно до вимог закону, про причину неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подано.

Третя особа ОСОБА_1 та її представник в судовому засіданні заперечила проти задоволення первісного позову, просила відмовити в його задоволенні, просила задовольнити її позов та ухвалити відповідне рішення, посилаючись на викладені в її позові обставини. Додала, що вона не перебуває на квартирному обліку, але у неї велика родина, а тому вона має право на ці дві кімнати в квартирі, в яких безпідставно проживає позивач. Посилались на наявність правових підстав для відмови в задоволенні первісного позову та задоволення позову третьої особи ОСОБА_1 .

Третя особа ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечила проти задоволення первісного позову, просила відмовити в його задоволенні, просила задовольнити позов третьої особи та ухвалити відповідне рішення.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити позов третьої особи.

Третя особа ОСОБА_3 , яка діє від себе та як законний представник малолітнього ОСОБА_6 , та її представник в судовому засіданні заперечила проти задоволення первісного позову, просила відмовити в його задоволенні, просила задовольнити позов третьої особи та ухвалити відповідне рішення. Посилались на наявність правових підстав для відмови в задоволенні первісного позову та задоволення позову третьої особи ОСОБА_1 .

Представники третіх осіб в судовому засіданні заперечили проти первісного позову, просили відмовити в його задоволенні та задовольнити позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги в повному обсязі.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що відповідно до наказу КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» від 11.09.2009 року № 120, дозволено помічнику судді Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_4 користуватися кімнатами у комунальній квартирі АДРЕСА_2 , житловою площею 26,80 кв.м., з оплатою за фактичне проживання.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 05.07.2010 року, визнано за ОСОБА_4 право користування кімнатою житловою 18,8 кв.м. та кімнатою житловою площею 9,7 кв.м. у комунальній квартирі АДРЕСА_2 (справа № 2-4046/2010).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 27.10.2016 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 скасовано вищевказане рішення Подільського районного суду м. Києва від 05.07.2010 року та ухвалено нове, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, КП «Мостицький», третя особа: КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» про визнання права користування (справа № 22-ц/796/11417/2016).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.03.2017 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 27.10.2016 року залишено без змін, а касаційна скарга ОСОБА_4 - відхилена.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка в період з 2009 року неодноразово зверталась до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням видати ордер на зазначені вище кімнати житловою площею 18,8 кв.м. та житловою площею 9,7 кв.м. у комунальній квартирі АДРЕСА_2 .

Листом № 106-106/ОП/Т-808-3074 від 03.11.2016 року Подільська районна в м. Києві державна адміністрація відмовила ОСОБА_4 у видачі ордеру на дві кімнати у комунальній квартирі АДРЕСА_2 , посилаючись на те, що розпорядженням Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.10.2000 року № 1000 квартира АДРЕСА_2 включена до числа службових жилих приміщень державного комунального підприємства по утриманню житла Подільського району.

Судом встановлено, що розпорядженням голови Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 24.06.1996 року № 442 тимчасово, строком на один рік, без зняття з черги на отримання службового житла, поселити в квартиру АДРЕСА_2 двірників-доглядачів ЖЕК-6: ОСОБА_1 , склад родини 4 особи, в дві кімнати жилою площею 30,1 кв.м. та ОСОБА_7 , родиною з 5 осіб, в дві кімнати жилою площею 28,5 кв.м.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27.03.2009 року, відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , яка діяла в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 у визнанні права користування житловим приміщенням (справа № 20478/09).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.06.2010 року за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_13 скасовано рішення Подільського районного суду м. Києва від 27.03.2009 року та ухвалено нове, яким визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 право користування двома кімнатами житловою площею 18,69 кв.м. та 11,43 кв.м. у квартирі АДРЕСА_2 (справа № 22-111000/2009).

Листом № Ж/ОП-807 від 20.10.2010 року Виконавчим органом Подільської районної у м. Києві ради відмовлено ОСОБА_1 у видачі ордеру на кімнати квартири АДРЕСА_2 , оскільки відсутні будь-які правові підстави.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2012 року, рішення Апеляційного суду м. Києва від 03.06.2010 року залишено без змін, а апеляційна скарга Подільської РДА у м.Києві - відхилена.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Подільської районного в м. Києві державної адміністрації від 04.12.2012 року № 814, яким було затверджено рішення адміністрації та профспілкового комітету КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» від 20.08.2012 р. № 4, ОСОБА_1 було надано службові дві кімнати житловою площею 55,80 кв.м. на родину з п`яти осіб та видано ордер № 012031 про право зайняття службового приміщення.

Розпорядженням Подільської РДА у м.Києві від 04.12.2014 р. № 731 внесені зміни до вищевказаного розпорядження РДА в частині уточнення житлової площі наданих кімнат та визначено правильним «службові дві кімнати: кімната житловою площею 19,10 кв.м та кімната житловою площею 11,6 кв.м у квартирі АДРЕСА_2 ».

Перевіряючи доводи учасників справи, суд виходить з такого.

Згідно положень ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Зі змісту ст. 6 ЖК України вбачається, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного або тимчасового проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Відповідно до положень ст. 9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Як визначено ст. 10 ЖК України громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями, економно витрачати воду, газ, електричну і теплову енергію. Жилі будинки і жилі приміщення не можуть використовуватися громадянами на шкоду інтересам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 ЖК УРСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що розпорядженням Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.10.2000 року № 1000, квартиру АДРЕСА_2 включено до числа службових приміщень державного комунального підприємства по утриманню житла Подільського району.

А відтак, квартира АДРЕСА_2 належить до числа службових квартир.

Вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та у межах повноважень та засобами, передбаченими Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до ч.6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у м. Києві (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення.

Відповідно до ст.52 ЖК України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР, - за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідної Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення.

Згідно з ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в м. Києві, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Житлового кодексу України, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Приписами ст.119 ЖК України встановлено, що перелік категорій осіб, яким може бути надано службове житло, встановлюється законодавством.

Відповідно до п.56 Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. N 37 (за наступними змінами та доповненнями), помічники судді належать до осіб, яким може бути надано службове житло.

Згідно ч. 2 ст. 121 ЖК УРСР, службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, правління колгоспу, органу управління іншої кооперативної та іншої громадської організації.

На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення (ч. 1 ст. 122 ЖК УРСР).

Відповідно до пункту 3 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 № 37, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що ОСОБА_4 була поселена у спірні кімнати на підставі наказу КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» від 21.09.2009 р. № 120, що підтверджено матеріалами справи та визнається всіма учасниками справи.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що правові підстави для видачі Подільською РДА у м.Києві Топоровіській О.В. ордеру на заселення у спірні кімнати вищевказаної квартири відсутні, а тому відмова відповідача у видачі позивачу такого ордеру є правомірною, в зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання до видачі такого ордеру.

Отже, що первісний ОСОБА_4 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , яка діє від себе та як законний представник малолітнього ОСОБА_6 , про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання видати ордер на жиле приміщення, не підлягає до задоволення, оскільки вимоги не засновані на законі.

Як вбачається з матеріалів справи, третій особі ОСОБА_1 , яка на той час працювала двірником-доглядачем ЖЕК-6, зазначені в розпорядженні РДА дві кімнати надавались як службові.

Відповідно до п.2 Переліку категорій працівників, яким може бути надано службові жилі приміщення, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 р. N 37 (за наступними змінами та доповненнями), двірники належать до категорії осіб, яким може бути надано службове житло.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що на час розгляду справи третя особа ОСОБА_1 не перебуває у трудових відносинах з КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району», що визнають всі учасники справи, вищевказана квартира є службовою, а тому правових підстав для надання ОСОБА_1 двох кімнат, які без належної правової підстави займає ОСОБА_4 , немає.

Суд не приймає до уваги посилання третьої особи на ст.54 ЖК України, яка визначає, що в разі, якщо в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, звільнилось неізольоване жиле приміщення, воно надається наймачеві суміжного приміщення, оскільки в судовому засіданні достеменно встановлено, що квартира АДРЕСА_2 , є саме службовою, а тому на виділення такого житла, в т.ч. і кімнат в такій квартирі, законом встановлений особливий порядок, а тому дана правова норма не регулює правовідносини щодо даної квартири.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що в задоволенні позову третьої особи ОСОБА_1 в частині зобов`язання Подільської РДА у м.Києві видати останній ордер на спірні кімнати слуд відмовити, оскільки такі вимоги не засновані на законі.

В судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили про порушення прав позивача та членів її сім`ї Розпорядженням Подільської РДА у м.Києві від 04.12.2014 р. № 731, а тому підстави для його скасування відсутні. В зв`язку з чим, в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити, оскільки вони є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

В частині вимог третьої особи ОСОБА_1 в про виселення ОСОБА_4 зі спірних кімнат також слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 не належить до категорії осіб, які мають ставити питання про виселення особи з даного службового житлового приміщення. Отже, вимоги в цій частині є безпідставними та такими, що не засновані на законі.

На підставі викладеного, ст.ст. 19, 29, 47 Конституції, ст.ст. 6, 9, 10, 58, 118, 121, 122 Житлового кодексу України, керуючись керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , яка діє від себе та як законний представник малолітнього ОСОБА_6 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання видати ордер на жиле приміщення - відмовити в повному обсязі.

В задоволенні позову третьої особи ОСОБА_1 до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва», ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про зобов`язання вчинити дії, зобов`язання видати ордер на жиле приміщення та виселення - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова