Справа № 279/2750/20
Номер рядка звіту 79
номер провадження 2/279/1249/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2020 р.

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ "Коростенський машинобудівний завод" про стягнення заборгованості по невиплаченій заробітній платі на день звільнення та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку, стягнення витрат на правову допомогу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який в подальшому уточнив, зазначивши, що він з 03.10.2014 року по 25.05.2020 року працював свердлувальником у ПрАТ "Коростенський машинобудівний завод". 25.05.2020 року був звільнений на підставі п.1 ст.36 КЗпП, за згодою сторін. Після звільнення відповідач розрахунок з ним не провів, заборгованість по заробітній платі складає 17305,73 грн., його середньоденний заробіток становить 491,62 грн.. Просить стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 17305,73 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку за 17 днів в сумі 8358,62 грн., за період з 26.05.2020 року по 17.06.2020 року, понесених витрат за надання професійної правничої допомоги в розмірі 500 грн. та витрат зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн..

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.

Відзиву на позов, інших заяв, заперечень чи клопотань відповідачем не надано.

Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір в сфері трудових правовідносин з приводу невиплати розрахункових коштів при звільненні працівника, який регулюється нормами трудового законодавства.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст.117 КЗпП України).

Позивач до 25.05.2020 року працював на підприємстві відповідача. Ці обставини підтверджені копією трудової книжки.

Згідно наданої відповідачем довідки середньоденна заробітна плата позивача становить 491,62 грн., а заборгованість по заробітній платі на день звільнення складає 17305,73 грн..

Тобто, відповідачем при звільненні позивача були порушенні положення ст.116 Кодексу КЗпП України, оскільки мала місце невиплата йому розрахункових коштів, тому вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі підлягають задоволенню.

На день розгляду справи даних про погашення вказаної заборгованості суду не надано.

Згідно положень ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки передбачені ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.20 постанови №13 від 24.12.1999 року "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - до дня постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Верховний Суд України роз`яснив, що передбачена частиною першою ст.117 КЗпП України обов`язок роботодавця з виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає при невиплаті з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Правова позиція щодо відповідальності роботодавця, передбаченої ч.1 ст.117 КЗпП України, висловлена і в постанові від 21.01.2015 року у справі №6-195цс14.

Середньоденна заробітна плата для розрахунку середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку визначається за правилами, встановленими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою КМУвід 08.02.1995за №100 (далі - Порядок).

Таким чином, розмір належного позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 8357,54 грн., проведений відповідно до середньоденного заробітку та кількості робочих днів за час затримки розрахунку на час звернення з позовом - 17.06.2020 року. Суми визначаються без вирахування податків та обов`язкових платежів (зборів), сплата яких є обов`язком роботодавця або працівника.

Доказів відсутності вини в непроведенні вчасного розрахунку з позивачем відповідачем не подано.

Враховуючи вищенаведені обставини та аналізуючи норми закону, суд дійшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову в межах проведеного судом розрахунку.

На підтвердження понесених витрат зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. позивачем надано квітанцією, а витрат на професійну правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги, акт виконаних робіт та квитанцію про сплату коштів в сумі 500 гривень, дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.116,117 КЗпП України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ПрАТ "Коростенський машинобудівний завод" на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 17305,73 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні в розмірі 8357,54 грн. грн. за період з 26.05.2020 року по 17.06.2020 року, витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 500 грн. та 840,80 грн. понесених витрат зі зплати судового збору.

Стягнути з ПрАТ "Коростенський машинобудівний завод" на користь держави 840 гривень 80 копійок судового збору.

Сторони: Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ПрАТ "Коростенський машинобудівний завод", місце знаходження: м. Коростень, вул.Сосновського, 65, ЄДРПУ 00203134.

Суддя: Невмержицька О.А.