У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.01.2020 Справа №607/1022/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Сливка Л.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Перша тернопільська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю в період з 1997 року до 2019 року. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що вона з 1997 року по 2019 рік проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та заповіту не склав. Однак, звернувшись у нотаріальну контору з метою оформлення спадкових прав після померлого ОСОБА_2 , їй роз`яснили про неможливість видачі свідоцтва про право нас спадщину, у зв`язку із відсутністю документів, які підтверджують її сімейні відносини із спадкодавцем. За вказаних обставин, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю в період з 1997 року до 2019 року.

Вказана заява подана у порядку окремого провадження.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

Тобто, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як убачається із викладених у заяві обставин, причиною звернення до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем є неможливість заявника у нотаріальному поряду отримати свідоцтво про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 .

При цьому, як убачається із долученої до заяви про встановлення факту копії спадкового договору укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 розпорядився що після його смерті передає у власність ОСОБА_3 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 .

Натомість у заяві про встановлення факту не зазначено жодної інформації щодо кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, в даних правовідносинах вбачається спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

У відповідності до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З цих підстав, суддя приходить до переконання, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Перша тернопільська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу слід відмовити.

При цьому, заявник має право на звернення до суду із вказаними вимогами в порядку позовного провадження.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 258, 260, 293, 315, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Перша тернопільська державна нотаріальна контора про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу - відмовити.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду із позовом в порядку позовного провадження.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка