справа №619/4668/20
провадження №2/619/1438/20
Заочне рішення
іменем України
11 грудня 2020 року
Дергачівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Нечипоренко І.М., за участю секретаря судового засідання Носачової І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 619/4668/20,
ім`я (найменування) сторін:
відповідач: ОСОБА_2 ,
вимоги позивача: про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Виклад позиції позивача.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить вищевказаний будинок, відповідач є родичем колишньої власниці домоволодіння ОСОБА_3 та до теперішнього часу зареєстрована у зазначеному вище будинку, але з 2013 року в будинку не проживає. Особистих речей відповідача в будинку не має, поштова кореспонденція на її ім`я не надходить, комунальні послуги не сплачує, отже відповідач втратила право користування будинком.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 02.11.2020, судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідача.
Ухвалою суду від 20.11.2020 провадження по справі відкрито за правилами спрощеного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11.12.2020 з викликом сторін.
У судове засідання відповідач не з`явилася,причину неявки суду не повідомила, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася.
Позивач у судове засідання не з`явилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Ухвалою суду від 11.12.2020 постановлено ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Судом установлено, що будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджено договором купівлі-продажу житлового будинку від 21.02.2018, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.02.2018 (а.с. 7-9).
З акту депутата Козачолопанської ради Дергачівського району Харківської області від 27.05.2020 вбачається, що будинок АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 , у ньому мешкають ОСОБА_4 , 1984 р.н., ОСОБА_5 , 1966 р.н., ОСОБА_6 , 1995 р.н., а також у ньому зареєстрована ОСОБА_2 , 1982 року народження, яка зі слів сусідів з 2013 року не проживає (а.с.10).
Як вбачається з довідки Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 28.05.2020 за № 949, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - власник, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 свекруха, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 сестра, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка за вказаною адресою не проживає з 2013 року (а.с. 11).
Відповідно до Витягу з Рішення II сесії VII скликання Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 13.11.2015 селищною радою було перейменовано вулицю «Ленінградська» на вулицю «Лопанська» (а.с.12).
З копії будинкової книги вбачається, що відповідач зареєстрована у зазначеному вище житловому будинку з 08.06.2006 (а.с. 13-21).
Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Права власника житлового будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Оскільки відповідач не проживає у будинку за указаною вище адресою, не являється членом сім`ї позивача, а знаходження відповідача на реєстрації у будинку, що належить позивачу, перешкоджає здійсненню у повній мірі права розпорядження цим майном, позов підлягає задоволенню.
Отже суд вважає можливим визнати відповідача такою, що втратила право користування будинком АДРЕСА_1 .
Відповідно що вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі зокрема: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, враховуючи, що позовні вимоги задовольняються, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню на користь позивача з відповідача.
Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.
Керуючись ст. ст. 7, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такою, що втратила право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Рішення є підставою для скасування реєстрації ОСОБА_2 за вказаною вище адресою.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок)

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи Харківському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошеннярішення через Дергачівський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , паспорт НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя І. М. Нечипоренко