Провадження № 2/127/3898/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

10.12.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощад Банк» в жовтні 2020 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 09.07.2019 року між сторонами було укладено договір про споживчий кредит № 20175, відповідно до якого відповідачу було видано кредит в сумі 100000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців.

Відповідно до п. 2.4.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Зазначена процента ставка є фіксованою та застосовується у відповідний період, відповідно до п. 2.4.2 кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного кредитним договором.

Банк виконав свої зобов`язання з надання кредиту.

Однак відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за вказаним договором, а тому станом на 24.09.2020 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 94 264,17 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 75 165,26 грн.; проценти за користування кредитом 13 941,17 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 2 154,86 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1 555,48 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 292,17 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1 006,98 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 148,25 грн.

Враховуючи вище викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в розмірі 94 264,17 грн. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Згідно заяви представник позивача просив справу слухати у його відсутність, позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суду не повідомлено.

З урахуванням приписів статті 280 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

09.07.2019 року між сторонами було укладено договір про споживчий кредит № 20175, відповідно до якого відповідачу було видано кредит в сумі 100000,00 грн. на споживчі потреби, зі сплатою 56% річних, строком на 60 місяців.

Відповідно до п. 2.4.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 56% річних. Зазначена процента ставка є фіксованою та застосовується у відповідний період, відповідно до п. 2.4.2 кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту визначеного кредитним договором.

За змістом ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 1049 зазначеного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів позикодавцеві.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, де зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених ст. 625 ЦК України.

За змістом норми ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Більше того, ще Верховний Суд України у постанові від 26.04.2017 року у справі № 3-1522гс16 зробив висновок, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України.

Формулювання ст. 625 ЦК України коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Однак, відповідачем ОСОБА_1 не були виконані належним чином зобов`язання за вказаним кредитним договором, а тому станом на 24.09.2020 року за відповідачем виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 94 264,17 грн., з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 75 165,26 грн.; проценти за користування кредитом 13 941,17 грн.; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 2 154,86 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1 555,48 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 292,17 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1 006,98 грн.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 148,25 грн.

Позивачем надсилалася відповідачу вимога про повернення кредиту від 07.07.2020 року за № 101.20-11/1024 щодо погашення заборгованості за кредитом, однак останнім заборгованість до цього часу не сплачена.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 94 264,17 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача сплачений ним судовий збір за подання позову до суду в розмірі 2102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, 4-13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-268, 273, 280-283, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «ОщадБанк» заборгованість за договором про споживчий кредит № 20175 від 09.07.2019року в розмірі 94 264 (дев`яносто чотири тисячі двісті шістдесят чотири) гривні 17 копійок, з яких: заборгованість за основним боргом (кредитом) 75 165 гривень 26 копійок; проценти за користування кредитом 13 941 гривня 17 копійок; пеня за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів 2 154 гривні 86 копійок; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1 555 гривень 48 копійок; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 292 гривені 17 копійок; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 1 006 гривень 98 копійок; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 148 гривень 25 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощад Банк» судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», місцезнаходження: вул. Соборна, 71, м. Вінниця, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 09302607.

Відповідач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя