Справа № 183/3701/19
№ 2/183/880/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 червня 2020 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Городецького Д. І.,
секретаря судового засідання Пономаренко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-
12 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посився на те, що 20 вересня 2018 року між ним та ОСОБА_2 укладений договір позики № б/н, на підставі якого він надав відповідачу грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення до 29 жовтня 2018 року.
Договір скріплений особистим підписом відповідача ОСОБА_2 , що свідчить про його згоду з умовами отримання та повернення грошових коштів. Факт отримання суми позики додатково підтверджується розпискою, підписаною відповідачем 20 вересня 2018 року. Таким чином, у відповідності зі ст. 526 ЦК України, з боку відповідача стосовно нього виникло зобов`язання, згідно якого останній зобов`язаний повернути одержані кошти в повному обсязі.
Строк повернення суми позики згідно договору - не пізніше 29 жовтня 2018 року, але до теперішнього часу, відповідачем борг за договором позики так і не повернуто.
Таким чином, згідно чинного законодавства України та умов договору позивач ОСОБА_1 має право на повернення відповідачем суми позики в розмірі 50 000,00 грн.
27 лютого 2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу про повернення суми боргу, але вимога залишена без відповіді та виконання.
Зазначену суму, а також судові витрати в розмірі 768,40,00 грн. позивач просить стягнути з відповідача на його користь.
Ухвалою суду від 29 липня 2019 року відкрите провадження у справі.
Ухвалою суду від 05 березня 2020 року закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити, у разі повторної неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином,причин неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавав.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши надані позивачем докази, дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 20 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики № б/н, на підставі якого ОСОБА_1 надав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 50 000,00 грн. з кінцевим терміном повернення не пізніше29 жовтня 2018 року.
Позивач виконав свої зобов`язання та надав відповідачу суму позики в зазначеному розмірі, а відповідач в свою чергу, зобов`язався повернути грошові кошти в строк, визначений п. 3 Договору.
Факт отримання відповідачем ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 50 000,00 грн. підтверджується його особистим підписом в договорі позики від 20 вересня 2018 року та додатково підтверджується розпискою, підписаною ним 20 вересня 2018 року.
Згідно ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язання є договір.
У визначені ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст.3 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
У відповідності до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
За змістом ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 525 ЦК України, передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно вищезгаданого договору позики відповідач зобов`язався повернути борг не пізніше 29 жовтня 2018 року.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Ст. 530 ч. 2 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до змісту ст.ст.610,612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст. 1046 ЦК України).
З огляду на те, що відповідачем не виконано зобов`язання за договором позики, ним не надано суду доказів виконання ним договору суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики в розмірі 50 000,00 грн..
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № б/н від 20 вересня 2018 року в розмірі 50 000,00 грн. (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.), яка складається з основної суми боргу за договором позики.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Повне рішення суду складено 30 червня 2020 року.

Суддя Д. І. Городецький