Справа № 369/2037/18
Провадження № 2/369/2087/20
11.01.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області, в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., за участю секретаря Заїки О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармагейт» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації,
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фармагейт» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Teka- Group Foundation про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації, в якому просив визнати недостовірною та такою, що порушує ділову репутацію позивача наступну інформацію, а сам у статті «ІНФОРМАЦІЯ_3» (далі - Стаття-1), автором якої є ОСОБА_4 і яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15:38 на веб-сайті ресурсу Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_4 :
1.1. ІНФОРМАЦІЯ_5" ...
У статті «ІНФОРМАЦІЯ_6» (далі - Стаття-2), автором якої є ОСОБА_4 , яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15:55 на веб-сайті ресурсу Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_7 :
Також представник позивача просив суд зобов`язати відповідачів спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права позивача на недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» протягом 2 (двох) робочих днів з моменту прийняття рішення по справі на користь Позивача повідомлення наступного змісту:
Обґрунтовуючи свої вимоги, Позивач вказав, що інформація про Позивача у Статті-1 та Статті-2 є недостовірною та підлягає спростуванню з огляду на таке.
ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15:38 на веб-сайті ресурсу Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» у матеріалі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» було розміщено, в тому числі, інформацію про Позивача. У Статті-1 стверджується про відкриття Службою безпеки України кримінальної справи за фактом умисного порушення встановленого порядку державної реєстрації лікарських засобів, що відповідає складу злочину, передбаченого ст. 3212 Кримінального кодексу України. Інформація у Статті-1 викладена у формі ствердження факту наявності вини посадової особи Державного підприємства «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України» (надалі - «ДЕЦ») та Позивача у вчиненні зазначеного кримінального злочину щодо надання посадовим особам ДЕЦ хабара за вчинення незаконних дій щодо державної реєстрації лікарських засобів (ст. 368-3 КК України - Підкуп службової особи юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми).
ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15:55 на веб-сайті ресурсу Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» у матеріалі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_6» (надалі - «Стаття-2») було розміщено, в тому числі, інформацію про Позивача.
У Статті-2 Відповідач-1 стверджує про встановлення правоохоронними органами причетності Позивача до незаконної державної реєстрації лікарського засобу. При цьому у публікаціях також йдеться про вчинення з метою незаконної державної реєстрації препарату фальсифікації документів та бланків. Крім того, Позивача прямо звинувачують у підкупі посадових осіб ДЕЦ. Зазначене є звинуваченням у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ст. 3212, ст. 358, ст. 368-3 КК України.
Відповідач-1 у Статті-2 стверджує, що зазначене підтверджується доказами, які були отримані у ході слідчих дій, а саме: обшуків у офісі Позивача.
Представник Позивача заявив, що проти Позивача не було порушено жодного кримінального провадження щодо вчинення корупційних правопорушень та/або порушення порядку державної реєстрації лікарських засобів, у тому числі за участі представників ДЕЦ.
На підтвердження зазначеного Позивачем була надана відповідь Національної поліції України на адвокатський запит № 4 від 05.01.2018 р. про те, що згідно з інформацією наданою Департаментом інформаційно-аналітичної підтримки НП України, за наявними автоматизованими обліками запитувані відомості відсутні.
Позивач також стверджував, що йому не було вручено жодної підозри у вчиненні зазначених правопорушень, не було адресовано жодних звернень від правоохоронних органів України, так само як не було вручено жодних повісток та/або запрошень для проведення допиту.
Таким чином, Позивач підтвердив, що інформація про його, нібито, причетність до кримінальної справи, відкритої за державну реєстрацію лікарських засобів з порушенням встановленої процедури у змові з представниками ДЕЦ, є недостовірною.
Поширення подібної інформації в Статті-1 та Статті-2 не підтверджується жодними встановленими судом фактами.
Позивач вважає, що вказана у Статті-1 та Статті-2 інформація стосовно його причетності до порушення процедури державної реєстрації лікарських засобів у змові з представниками ДЕЦ, підкупі представників ДЕЦ має на меті довести до відома необмеженої кількості осіб викривлену інформацію про господарську діяльність Позивача, створити враження про вчинення Позивачем корупційного правопорушення та злочину, що полягає у порушенні встановленого порядку державної реєстрації лікарських засобів; є неправдивою та має бути спростована. Як результат поширення такої недостовірної інформації Позивач отримав ряд запитів від клієнтів з проханням роз`яснити, чи зазначене є правдою і чим викликана така інформаційна атака. Позивач був змушений витратити додаткові часові та людські ресурси для відстоювання своєї ділової репутації. Отже, поширення недостовірної інформації порушує право Позивача на недоторканність ділової репутації.
Судом встановлено, що Стаття-1 та Стаття-2 є у вільному доступі в мережі Інтернет для всіх користувачів без обмежень та не потребує реєстрації користувачів чи будь-якої іншої автентифікації для ознайомлення з її змістом. Таким чином, ознайомлення з недостовірною інформацією про Позивача було доступне для необмеженої кількості осіб.
Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи визначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта.
Відповідно до ч.3 п.12 Постанови пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи дані про власника веб-сайта можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК України в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адрес українського сегмента мережі Інтернет.
Згідно ч.3 ст.56 Закону України «Про телекомунікації» адміністрування адресного простору мережі Інтернет у домені.UA здійснюється недержавною організацією, яка утворюється самоврядними організаціями операторів/провайдерів Інтернет та зареєстрована відповідно до міжнародних вимог.
Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2003 р. № 447-р було створено об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр» з метою управління адресним простором українського сегмента мережі Інтернет, обслуговування та адміністрування системного реєстру і системи доменних імен домену верхнього рівня «.UA».
З метою сприяння захисту прав осіб від порушень у мережі Інтернет, об`єднання підприємств «Український мережевий інформаційний центр» акредитувало та підтвердило компетентність Консорціуму «Український центр підтримки номерів і адрес» (надалі - «УЦПНА») у здійсненні ним функцій Центру компетенції адресного простору.
Таким чином, ОСОБА_5 та компанія Teka-Group Foundation, як автор вказаних статей та власник веб-сайту відповідно, поширили недостовірну інформацію, яка порушує право Позивача на недоторканність ділової репутації і є належними відповідачами у цій справі.
Судом встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, Позивач звертався до Відповідачів з вимогою про спростування недостовірної інформації за адресою редакції Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР», вказаною в розділі «ІНФОРМАЦІЯ_9 та через систему коментарів на під Статтею-1 та Статтею-2. Належної відповіді Позивачем отримано не було.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надана заява про розгляд справи у відсутності представника позивача, позов підтримав і просив його задовольнити.
В судове засідання представник Відповідача-1 не з`явився. Належним чином неодноразово повідомлявся про час та місце судового засідання, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, відзиву, клопотань суду не надав, в зв`язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин.
В судове засідання представник Відповідача-2 не з`явився. Належним чином неодноразово повідомлявся про час та місце судового засідання, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, відзиву, клопотань суду не надав, в зв`язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу за його відсутності по наявних в справі доказах та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.
Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 32 Конституції України фізична чи юридична особа має право на захист своїх честі, гідності та ділової репутації.
Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом статей 94, 277 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.
Під діловою репутацією юридичної особи розуміється оцінка її підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин (пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи).
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені) (п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи).
Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.
Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію»).
Зважаючи на те, що Відповідач-1 у Статті-1 та Статті-2 стверджує, що саме Позивач фальсифікував документи, у змові з посадовою особою ДЕЦ незаконно реєстрував лікарські засоби, констатує проведення обшуків у Позивача, у ході яких було виявлено підроблені документи та печатки, що є доказом вини у зазначених правопорушеннях, суд вважає, що така інформація про Позивача не може вважатись оціночними судженнями в розумінні ч.1 ст. 30 Закону України «Про інформацію».
Частиною 2 статті 302 ЦК України передбачено обов`язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.
Суд вважає, що недостовірність вказаної інформації підтверджується відповіддю від 15.01.2018 № 24/К-15аз Національної Поліції України, де вказано, що згідно з інформацією наданою Департаментом інформаційно-аналітичної підтримки НП України, за наявними автоматизованими обліками запитувані відомості відсутні.
Таким чином, Позивач надав офіційне підтвердження, що інформація про його, нібито, причетність до кримінальної справи, відкритої за державну реєстрацію лікарських засобів з порушенням встановленої процедури у змові з представниками ДЕЦ, є недостовірною.
Відповідно до ч. 1. ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.
В абз. 2 п. 15 Постанови Пленуму ВСУ вказується, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.
Згідно з ч. 4 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч. 7 ст. 277 ЦК України).
ЦК України передбачає також загальні способи захисту цивільних прав та інтересів та не містить обмежень щодо їх застосування у випадку поширення недостовірної інформації, яка принижує ділову репутацію особи. Зокрема, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Отже, зважаючи на відкритий доступ до Статті-1 та Статті-2 Позивач має право вимагати видалення наступної недостовірної інформації про себе.
Пунктом 12 Постанови Пленуму ВСУ визначено, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта.
Стаття-1 та Стаття-2 містять посилання на свого автора - ОСОБА_5 .
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_6 та компанія Teka-Group Foundation, як автор статей та власник вебсайту відповідно, поширили недостовірну інформацію, яка порушує право Позивача на недоторканність ділової репутації і є належними відповідачами.
На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, досліджених доказів в судовому засіданні, оцінивши їх належність та допустимість, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши характер спірних правовідносин, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що відповідачі не довели і не надали суду належних і допустимих доказів, що поширена ними інформація відносно Позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармагейт" є достовірною. Судом встановлено, що вказана і поширена відповідачами інформація є недостовірною і порушує право Позивача на недоторканність ділової репутації, а тому позов підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 32 Конституції, ст. 30 Закону України "Про інформацію", ст.ст. 16, 94, 277 Цивільного кодексу України, ст.ст. 28, 133, 134, 141, 175, 176, 177, 264, 265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармагейт» до ОСОБА_1 , Teka- Group Foundation про спростування недостовірної інформації та захист ділової репутації недостовірною та такою, що порушує ділову репутацію задовольнити.
1.Визнати недостовірною та такою, що порушує ділову репутацію позивача, наступну інформацію у статті «ІНФОРМАЦІЯ_3», автором якої є ОСОБА_4 і яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15:38 на веб-сайті ресурсу Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР»
1.1. ІНФОРМАЦІЯ_5" ...
1.2. ІНФОРМАЦІЯ_10"…
2.Визнати недостовірною та такою, що порушує ділову репутацію Позивача, наступну інформацію у статті «ІНФОРМАЦІЯ_6», автором якої є ОСОБА_4 і яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15:55 на веб-сайті ресурсу Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР»
2.1. «ІНФОРМАЦІЯ_11.
3.Зобов`язати ОСОБА_1 , Teka- Group Foundation спростувати недостовірну та таку, що порушує немайнові права позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармагейт» на недоторканість ділової репутації, інформацію шляхом опублікування на веб-сайті Національного антикорупційного порталу «АНТИКОР» протягом 2 (двох) робочих днів з моменту прийняття рішення по справі на користь Позивача повідомлення наступного змісту:
3.1. «ІНФОРМАЦІЯ_12».
3.2. «ІНФОРМАЦІЯ_13».
4.Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 видалити наступну недостовірну та таку, що порушує немайнові права позивача на недоторканність ділової репутації, інформацію:
4.1. У статті «ІНФОРМАЦІЯ_3», автором якої є ОСОБА_4 і яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_1 о 15:38 на веб-сайті ресурсу Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_4 :
4.2. У статті «ІНФОРМАЦІЯ_6», автором якої є ОСОБА_4 і яка розміщена ІНФОРМАЦІЯ_2 о 15:55 на веб-сайті ресурсу Національного антикорупційного порталу «ІНФОРМАЦІЯ_7 :
Стягнути з ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармагейт".
Стягнути з Teka-Group Foundation понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 352 грн. 40 коп. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармагейт".
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня винесення рішення суду.
Суддя Ковальчук Л.М.