ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 687/511/16-цГоловуючий у 1-й інстанції
Провадження № 88-ц/817/1/20 Доповідач - Парандюк Т.С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 р. м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Парандюк Т.С.

суддів - Дикун С. І., Сташків Б. І.,

за участю секретаря -Іванюти О.М.

та сторін - заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 687/511/16-ц за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , виконавчого комітету Тернопільської міської ради, за участю третьої особи Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про визнання незаконною та скасування рішень та ухвал, свідоцтва про право власності; визнання недійсним договору дарування; визнання недійсним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку; скасування державної реєстрації права власності; визнання права власності; зобов`язання вчинити певну дію та витребування; усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження шляхом виселення; стягнення коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

9 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року у зв`язку із нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що основою даного рішення суду послугувало те, що згідно довідки від 20.01.1995 року, підписаної головою кооперативу ОСОБА_1 вбачається, що вона видана ОСОБА_2 про те, що останній збудував ліву частину будинку по АДРЕСА_1 за свої кошти, за будівельні матеріали проводив готівковий розрахунок з ОСОБА_1 . Згідно розписки голови кооперативу ОСОБА_1. від 20.01.1995 року, ним же підписану, він отримав від ОСОБА_2 один мільярд п`ятсот п`ятдесят мільйонів карбованців за ліву цокольну частину спірного будинку. Після ознайомлення з матеріалами справи у квітні 2018 року він вперше виявив відсутність у ній оригіналів навіть сфальсифікованих угод від 18.03.1993 року, довідки та розписки від 20.01.1995 року.

Крім того, 19 березня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до вищевказаних осіб з інших підстав, у якому серед іншого у самому позові заявив клопотання про призначення почеркознавчої експертизи щодо підтвердження факту непідписання ним угоди від 18.03.1993 року, довідки і розписки від 20.01.1995 року, що міститься в оригіналах відповідно до рішення апеляційного суду.

Вказаним "угоді", "довідці" та "розписці" Тернопільський міськрайонний суд у своєму рішенні від 14 листопада 2017 року у справі № 687/511/16-ц жодної оцінки не дав та не ґрунтував на цих документах своє рішення.

Таким чином, він вважає, що вказане нове рішення від 20.11.2017 року апеляційний суд ухвалив виключно на підставі оригіналів сфальсифікованих ОСОБА_2 угоди від 18.03.1993 року, довідки та розписки від 20.01.1995 року, численні копії яких також містяться в різних томах даної справи, звісно, виготовлені вони мали бути з відповідних оригіналів, хоча і сфальсифікованих. Оригінали цих документів за твердженням ОСОБА_2 були ним долучені до матеріалів даної справи.

Тернопільський міськрайонний суд, розглядаючи вищевказаний позов від 19.03.2019 року у справі № 607/6903/19, своєю ухвалою від 20 листопада 2019 року після повного і ретельного дослідження всіх матеріалів справи № 687/511/16-ц відмовив йому у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи щодо підтвердження факту непідписання ним угоди від 18.03.1993 року, довідки і розписки від 20.01.1995 року.

Правовою підставою винесення вказаної ухвали від 20.11.2019 року Тернопільським міськрайонним судом у справі № 607/6903/19 про відмову у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, став, зокрема, висновок суду про те, що в ході дослідження матеріалів справи № 687/511/16-ц встановлено відсутність оригіналів угоди від 18.03.1993 року, довідки та розписки від 20.01.1995 року, на підставі яких можна було б провести експертизу.

Тобто, вказані істотні для справи обставини відсутності в матеріалах справи № 687/511/16-ц оригіналів угоди від 18.03.1993 року, довідки і розписки від 20.01.1995 року навіть у сфальсифікованому вигляді не були встановлені апеляційним судом та не були і не могли бути відомі йому на час розгляду даної справи апеляційним судом, а тому це є безумовно нововиявленою обставиною у справі № 687/511/16-ц.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 подану заяву підтримав, посилаючись на викладені у ній доводи.

Тернопільська міська рада, виконавчий комітет Тернопільської міської ради та служба у справах дітей Тернопільської міської ради у судове засідання не з`явилися, хоча про день та час слухання справи були належним чином повідомленні, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про те були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення 9 січня 2020 року інформації на офіційному веб-порталі судової влади.

Клопотань про відкладення розгляду справи не надали, що у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення заявника ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, колегія суддів приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Як зазначено у п.7 вищезазначеної Постанови, питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювались судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру. (Пономарьов проти України, № 3236/06 §40 ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року)

Разом з тим, процедура скасування остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення ЄСПЛ у справі «PRAVEDNAYA v. RUSSIA № 69529/01, § 27, 28, від 18 листопада 2004 року).

Нововиявленою обставиною ОСОБА_1 вважає те, що у матеріалах справи були відсутні оригінали угоди від 18.03.1993 року, довідки та розписки від 20.01.1995 року, на які посилається суд апеляційної інстанції при винесенні рішення від 20 листопада 2017 року, мотивовуючи тим, що апеляційний суд Тернопільської області виносячи рішення суду та змінюючи мотивацію рішення суду першої інстанції виходив з того, що згідно довідки від 20.01.1995 року, підписаної головою кооперативу ОСОБА_1 ., вбачається, що вона видана ОСОБА_2 в тому, що він збудував ліву частину будинку по АДРЕСА_1 за свої кошти, за будівельні матеріали проводив готівковий розрахунок з ОСОБА_1 . Згідно розписки голови кооперативу ОСОБА_1. від 20.01.1995 року, що підписана ним, ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 один мільярд п`ятсот п`ятдесят мільйонів карбованців за ліву цокольну частину будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 клопотань про призначення почеркознавчої експертизи з приводу доведення ним факту непідписання зазначеної угоди, довідки та розписки не заявляв і така експертиза судом не призначалась. Докази про непідписання ОСОБА_1 цих документів у матеріалах справи відсутні. Отже, посилання про непідписання ОСОБА_1 угоди є безпідставні.

Проте, як вбачається із мотивувальної частини рішення апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року дані факти щодо відсутності у справі оригіналів вищевказаних документів були предметом розгляду в суді апеляційної інстанції та були відомі йому ще під час розгляду справи протягом декількох років і з якою він знайомився неодноразово, про що свідчать заяви з відміткою "ознайомився".

Отже, враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи про відсутність оригіналів вищезгаданих документів були заявлені ОСОБА_1 та вже були предметом дослідження в суді першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи по суті, а правильність відповідних правових висновків щодо цих обставин підтверджена за наслідками касаційного перегляду у даній справі, тому вказані обставини не можуть бути визнані нововиявленими. Фактично доводи заявника зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що на відсутність вищезгаданих оригіналів вказує ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 20 листопада 2019 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової почеркознавчої експертизи на вирішення якої поставити питання ОСОБА_1 чи іншою особою вчинено підписи від його імені в угоді від 18 березня 1993 року, довідці від 20 січня 1995 року та розписці від 20 січня 1995 року, у справі за № 607/6903/19, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки у відповідності до вимог ст. 423 ч.4 ЦПК України цей довід не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального права, доводи заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, суд приходить до висновку, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б давали підстави скасувати чи змінити судове рішення, а доводи заявника, на які він посилається, як на нововиявлені обставини, не відносяться до таких у розумінні ст. 423 ЦПК України, а тому підстави для перегляду і скасування рішення апеляційного суду за нововиявленими обставинами відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу (частина четверта статті 429 ЦПК України).

Оскільки зазначені заявником обставини не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України і не мають як істотного, так і будь-якого значення для вирішення цієї справи, то у задоволенні заяви про перегляд рішення апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року за нововиявленими обставинами слід відмовити, зазначене рішення залишити в силі.

Керуючись ст. ст. 367, 423, 429 ЦПК України суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року за нововиявленим обставинами та залишити рішення апеляційного суду Тернопільської області від 20 листопада 2017 року в силі.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 24 січня 2020 року.

Головуюча Т.С. Парандюк

Судді: С.І. Дикун

Б.І. Сташків