Справа № 524/8736/19
Провадження № 2-з/524/10/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року Суддя Автозаводського районного суду м.Кременчука Предоляк О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича іноваційна фірма «ВІЛП», ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Промфактор-Сервіс», ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів про державну реєстрацію права власності, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Автозаводського районного суду м.Кременчука знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича іноваційна фірма «ВІЛП», ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Промфактор-Сервіс», ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування записів про державну реєстрацію права власності.

22.01.2020 року позивачем подано заявупро забезпечення позову шляхом накладення заборони вчинення реєстраційних дій щодо дитячого кафе з реєстраційним номером 104, загальною площею 335,8 кв.м., розташованого в будинку АДРЕСА_1

В обґрунтування заяви зазначає, що на сьогоднішній день приміщення кафе, право власності на яке оформлено на підставі оспорюваної ним угоди, може бути безперешкодно відчужено відповідачем, оскільки жодних обмежень на розпорядження нерухомістю немає. Таке відчуження об`єкта нерухомості унеможливить реалізацію рішення суду в подальшому, чим фактично нівелює моє звернення до суду з позовними вимогами про визнання недійсним договору; стане неможливим ефективний захист та поновлення моїх порушених прав та інтересів.

Окрім того, внаслідок розпорядження спірним обєктом нерухомості до вирішення заявлених позовних вимог по суті можуть в кінцевому підсумку постраждати, а щонайменше - бути втягнутими в судові процеси, нові власники, що вважатимуть себе добросовісними набувачами в той час, як право первісного власника оспорюється в суді.

Про це свідчить, що, відповідач по справі ОСОБА_2 передав права на кафе новому власнику Приватному підприємству «Промфактор Сервіс». На сьогоднішній день приміщення кафе знову отримало нового власника ОСОБА_3 яка володіє 17/20 приміщення.

За викладених обставин, вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно є неефективним, оскільки на момент фактичного виконання такого рішення приміщення вже не належить колишньому власнику, і, відповідно, ухвала суду про накладення арешту не виконується.

З огляду на викладене, вважає, що ефективним та співмірним засобом забезпечення цього позову є заборона вчинення реєстраційних дій щодо майна, яке є предметом спірного договору.

Вивчивши заяву про забезпечення позову суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Вид заходів забезпечення позову, який просить застосувати заявник, а саме заборону вчинення реєстраційних дій щодо дитячого кафе, до вирішення спору по суті, не призведе до суттєвого обмеження прав відповідача на володіння та користування його майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Враховуючи предмет позовних вимог - визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав на приміщення дитячого кафе, наведені позивачем доводи та надані документи, які підтверджують наявність спору, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, як обґрунтована, а вид забезпечення позову буде співмірним із позовними вимогами.

Підстави згідно ст. 154 ЦПК України для вжиття заходів зустрічного забезпечення відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 149-154, 259, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти заборону вчинення реєстраційних дій щодо дитячого кафе з реєстраційним номером 104, загальною площею 335,8 кв.м., розташованого в будинку АДРЕСА_1 .

Заявник: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Боржник: Приватне підприємство «Промфактор-Сервіс» (, місцезнаходження: 39600, Полтавська область, місто Кременчук. вул. Ярмаркова, буд.9А)

ОСОБА_3 (зареєстрована: АДРЕСА_3 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Про виконання даної ухвали повідомити Автозаводський районний суд м. Кременчука не пізніше наступного дня з дня виконання ухвали суду.

Ухвала суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С.Предоляк