У Х В А Л А

10 грудня 2020 року м. Київ

Справа № 761/26646/18

Провадження: № 22-ц/824/16038/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О., розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-банк»,

на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Фролової І.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової Олександри Валеріївни, третя особа: Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності,

в с т а н о в и в :

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року задоволено позов ОСОБА_1 до державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О. В., третя особа - ПАТ «Укрсоцбанк», про визнання протиправною та скасування державної реєстрації права власності.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Попової О. В. про державну реєстрацію права приватної власності ПАТ «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 , індексний номер 40910133 від 03 травня 2018 року, прийняте державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О. В.

Скасовано запис про право власності № 25976318, який внесений державним реєстратором КП «Центр розвитку та інвестицій Васильківського району» Поповою О. В. на підставі рішення від 03 травня 2018 року, індексний номер 40910133, про державну реєстрацію права приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 за ПАТ «Укрсоцбанк».

ПАТ «Укрсоцбанк», не погодившись із зазначеним заочним рішенням, 29 липня 2019 року звернулося до суду першої інстанції із заявою про перегляд заочного рішення, яку ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року залишено без задоволення.

20 листопада 2019 року ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Укрсоцбанк» на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року.

Не погодившись із таким судовим рішенням, АТ «Альфа-Банк» як правонаступник АТ «Укрсоцбанк» подало касаційну скаргу.

Постановою Верховного Суду від 11 листопада 2020 року касаційну скаргу АТ «Альфа-Банк» задоволено, ухвалу Київського апеляційного суду від 17 лютого 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Справа надійшла до Київського апеляційного суду 09 грудня 2020 року.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження суд виходить з наступного.

У статті 6 Конвенції, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримати судовий захист до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (рішення ЄСПЛ від 04 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції»).

При зверненні до практики ЄСПЛ (справа «Марченко М.В. проти України», заява № 63520/04) у контексті забезпечення права на доступ до правосуддя, можна зробити висновок, що для його реалізації на національному рівні необхідна наявність спору щодо «права» як такого, що визнане у внутрішньому законодавстві; мова повинна йти про реальний та серйозний спір; він повинен стосуватися як самого права, так і його різновидів або моделей застосування; предмет провадження повинен напряму стосуватися відповідного права цивільного характеру.

У пункті 52 рішення «Меньшакова проти України» (заява № 377/02) від 08 квітня 2010 року ЄСПЛ виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду: «Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке, згідно з практикою ЄСПЛ, включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (див., наприклад, рішення у справі «Кутіч проти Хорватії» (заява № 48778/99, пункт 25, ЄСПЛ 2002-ІІ).

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року № 9-зп вбачається, що частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист.

Подана АТ «Укрсоцбанк» апеляційна скарга містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року, обґрунтоване тим, що копію ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року банком отримано лише 22 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Як убачається з матеріалів справи, ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року постановлена за відсутності учасників (а.с. 167).

Копію вказаної ухвали направлено судом учасникам справи 20 вересня 2019 року (а.с. 170). Однак, будь-яких даних про вручення чи не вручення учасникам справи копії ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року матеріали справи не містять.

До апеляційної скарги скаржником долучено копію супровідного листа Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2019 року, із зазначенням дати та вхідного номеру АТ «Альфа-банк», з якого убачається, що копію ухвали суду від 20 вересня 2020 року банк отримав 22 жовтня 2020 року (а.с. 184).

Апеляційна скарга подана безпосередньо до Київського апеляційного суду 20 листопада 2019 року, тобто, у тридцятиденний строк, передбачений ст. 354 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, строк на апеляційне оскарження скаржником пропущений з поважних причин, а тому суд вважає за можливе його поновити.

Однак, апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрите з огляду на не дотримання вимог чинного законодавства.

Окрім того, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Законом України «Про судовий збір» визначено розміри ставок судового збору на основі розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Згідно п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При поданні позовної заяви у 2018 році судовий збір позивачем сплачено у розмірі 1409,60 грн із розрахунку 704,80 грн за кожну вимогу немайнового характеру (а.с. 9,10).

Отже, за подання апеляційної скарги судовий збір повинен становити 2114,40 грн (1409,60*150%).

Скаржником до апеляційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1921 грн.

Отже, за подання апеляційної скарги скаржнику необхідно доплатити 193,40 грн судового збору за наступними реквізитами та надати суду оригінал квитанції про таку сплату.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів УК у Солом.р-ні/Соломян.р-н

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0026010

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Київський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа). При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ураховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку скаржнику для доплати судового збору за звернення до суду з апеляційною скаргою у розмірі 193,40 грн.

Керуючись ст. ст. 55, 185, 356, 357, 366 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Поновити Акціонерному товариству «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-банк», строк на апеляційне оскарження заочного рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 26 червня 2019 року.

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-банк», залишити без руху з наданням строку для доплати судового збору, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання скаржником копії даної ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у випадку несплати судового збору у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Т.О. Невідома