Справа № 522/4482/14-ц
Провадження № 2-п/522/5/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Шеян І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебувала справа за Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ в ФООУ АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №2036-н від 22.10.2007 року в розмірі 41 524,10 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, ухваленого Приморським районним судом м. Одеси 04 серпня 2014 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в котрому просив суд поновити пропущений строк на оскарження, скасувати зазначене заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

У судове засідання 14 грудня 2020 року з`явився представник заявника, заяву підтримав у повному обсязі, просив заочне рішення скасувати, надав пояснення, що заявнику (відповідачу) стало відомо про існування заочного рішення 27 листопада 2019 року. Пояснив, що пред`явлені до стягнення суми не підтверджені належним розрахунком, позивачем пропущено строк позовної давності, окрім того пояснив, що тотожне рішення вже ухвалювалось судом.

У судове засідання 14 грудня 2020 року з`явився представник позивача, проти задоволення заяви про перегляд заочного рішення заперечував, просив відмовити в задоволенні заяви на підставі того, що заявник протягом п`яти років з дня ухвалення рішення мав змогу дізнатися про його існування, причини неявки в судове засідання відповідачем були не поважні, а істотних доказів, що мають значення для вирішення справи по суті заявником не надано.

Дослідивши матеріали справи, подану заяву, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року позовні вимоги задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ПАТ в ФООУ АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором №2036-н від 22.10.2007 року в розмірі 41 524,10 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Згідно вимог ч. 1 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що відповідач по цивільній справі викликався до суду за адресою реєстрації. Крім того всі ухвали суду та рішення внесені в Єдиний державний реєстр судових рішень, тобто є доступні.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Також суд враховує, що заявником не додано вагомих доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача та які мають мати істотне значення для правильного вирішення спору для можливості скасування заочного рішення відповідно до вимог ст. 288 ЦПК України та наводиться судова практика, котра була реалізована вже після ухвалення заочного рішення, котре оспорюється.

Заявник не подав будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду при ухваленні заочного рішення Приморським районним судом м. Одеси.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Неподання суду відомостей, якими заявник обґрунтовує необхідність скасування заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси, унеможливлює встановлення істотності значення для вирішення спору.

Окрім того твердження заявника щодо неналежного сповіщення про час та місце слухання справи також не знаходять свого підтвердження матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

З урахуванням наведеного вище суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення суду відсутні, у зв`язку з чим заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 43, 49, 76, 247, 258-260, 268, 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити представнику відповідача ОСОБА_1 строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 серпня 2014 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 по стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили із моменту проголошення.

Роз`яснити заявнику, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали суду виготовлено 16 грудня 2020 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена