Справа № 214/5450/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 липня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.

при секретарях - Печарник З.І., Фартушній Є.К., Звада Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом 23.07.2019 року, в якому просила суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь заподіяну їй матеріальну шкоду внаслідок в розмірі 65 998,26 грн.; стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн. та витрати по оплаті звіту про оцінку вартості спричиненої шкоди майну внаслідок затоплення в сумі 2000 грн.

В обґрунтування пред`явлених вимог вказала, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , де вона зареєстрована та проживає. Затоплення її квартири відбулось 19.06.2019 року. Так, мешканці квартири АДРЕСА_2 самостійно без погодження з ТОВ «Житлосервіс» перекрили стояки, що знаходяться в технічному підвалі та демонтували стояки та отоплювальні прилади (батареї), що призвело до затоплення квартири. 24.06.2019 року за її зверненням квартира була оглянута представника ТВО «Житлосервіс-КР», якими було складено Акт. З акту вбачається, що при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено, що внаслідок запотлення квартири видно сліди затікання на стелі та на підлозі в кімнаті, спальні, кухні, коридорі, в ванній кімнаті та туалеті. Затоплена вся електропроводка, розетки знеструмлені. В результаті затоплення пошкоджено: шпалери розійшлись по швам, місцями відклеїлись від стін та стелі у двох кімнатах, коридорі, туалеті, сліди підтікання; покриття лінолеум та плитка для підлоги ПВХ; деформовані міжкімнатні двері, віконні рами та підвіконники (набухла краска, випала шпаклівка); частково пошкоджено кухонний гарнітур - нижня частина ДСП деформована. По вищевказаному факту вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням відшкодування їй вищезгадану суму понесеної нею матеріальної шкоди, однак добровільно шкода не відшкодована. Відповідальність згідно цивільного законодавства та відшкодувати завдану їй шкоду повинен нести саме ОСОБА_2 , оскільки внаслідок його недбалості було здійснено затоплення належної їй квартири водою. Враховуючи, що відповідач не відшкодував шкоду у добровільному порядку вона вимушена звернутись до суду.

Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він не зперечуючи, що є власником та користується квартирою АДРЕСА_2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки на його думку позовна заява не відповідає вимогам передбаченим ст. 175 ЦПК України, а саме відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювались, а також підтвердження позивач, що нею не поданого іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. З висновків акту, складеного представниками ТОВ «Житлосервіс-КР» не зрозуміло коли саме сталося затоплення квартири, адже зазначені дати в позовній заяві та в акті обстеження різні, що викликає сумніви в достовірності даних, вказаних позивачем. Акт складений ТОВ «Житлосервіс-КР» взагалі не відповідає вимогам «правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», так в акті відсутній відбиток круглої печатки ТОВ «Житлосервіс-КР» та відсутня дата залиття квартири; акт не підписано представниками організації, яке відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньо будинкові системи опалення, тобто ДП «Криворізька теплоцентраль»; в акті не вказано поверх, форма власності квартири позивача, не вказано прізвище ім`я по-батькові відповідача, адреса, поверх та форма власності останнього; відсутнє обґрунтування матеріальної шкоди, відсутнє фото, відео фіксація пошкоджень. Тому не заслуговує на увагу висновок комісії щодо встановлення вини відповідача, характер та причини залиття квартири позивача, оскільки не підтверджується будь-якими доказами. До того ж ОСОБА_2 був відсутній при складанні акту, оскільки він не знав та міг знати про аварійну ситуацію, що сталася адже на той час перебував за межами м. Кривого Рогу. Позивачем в обґрунтування позовних вимог надано Висновок про вартість від 10.07.2019 року, але даний висновок не містить жодних доказів, які б встановили факт залиття квартири та довели б те, що залиття квартири було здійснено саме відповідачем, а також не надано доказів, підтверджуючих, що майно пошкоджено саме внаслідок залиття квартири та те, що пошкодження майна сталося саме 19.06.2019 року. Також, позивачем не надано належних документів, відповідно до яких встановлено розмір залиття, перелік пошкодженого майна, стан квартири після залиття квартири та причини. Крім того, розрахована збитків в розмірі 65998,26 грн. є необґрунтованою, тому що зі змісту висновку не вбачається детальний опис пошкодженого майна та об`єктивного розрахунку розміру збитків відновлювальних робіт. Позивач не довів факту залиття квартири 19.06.2019 року, оскільки належних доказів, які б підтверджували факт залиття її квартири до матеріалів справи не додано.

Також, 14.11.2019 року відповідачем подано доповнення до відзиву, в якому вказано, що в звіті про оцінку вартості спричинених збитків майну в результаті затоплення відсутнє обґрунтування висновку про причини затоплення, оцінювачем взагалі не досліджувалось питання причин затоплення та не надано опису пошкодженого майна. Натомість вказаний звіт містить локальний кошторис щодо ремонтних робіт в квартирі позивача, який не є доказом вартості отриманої ним шкоди. Та у ньому встановлено, що відповідні ремонтні роботи на суму 65 998,26 грн. мають бути проведені саме з причини залиття квартири. Даний звіт є сумнівним та незрозумілим. В обстеження ТОВ «Житлосервіс-КР» від 26.06.2019 року відсутній перелік пошкодженого майна позивача, обсяги необхідного ремонту позивача, ймовірних матеріальних збитків. Отже, вказаний акт не відноситься до предмету позову та не обґрунтовує розміру позовних вимог. Відповідно до листа «Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року «Щодо ремонту квартири після залиття» зазначено, що при складенні акту присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної особи є обов`язковою. Таким чином акт складено з порушенням норм чинного законодавства, а саме в акті не зазначено місце складання, причини затоплення, відсутні підписи та пояснення сторін і свідків, відсутні дані мешканців кварти з вини яких відбулось затоплення або відомості свідків, які засвідчують відмову цих осіб від підписання акту. Крім того, згідно позовних вимог залиття відбулось 19.06.2019 року, а в акті зазначено, що затоплення відбулось 25.06.2019 року, відтак відсутня логічна послідовність. Акт було складено одноособово представниками ТОВ «Житлосервіс-КР» та підписано позивачкою, що ставить під сумнів достовірність даних заявлених останньою. Оскільки з акту незрозуміло якою особою та на яких підставах було проведено пробний пуск в системі опалення за вказаною адресою та не підписано уповноваженою особою ДП «Криворізька теплоцентраль» та не надано пояснення щодо подій, які мали місце в черні 2019 року, то вина відповідача не доведена. Звіт про оцінку не містить висновків щодо причини затоплення, що сталося в квартирі позивача, тому відсутні будь-які докази доведеності вини відповідача.

Ухвалою суду від 08.08.2019 року відкрито провадження та справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

14.11.2019 року відповідачем ОСОБА_2 заявлено клопотання призначення судової будівельно-технічної експертизи, яке задоволено ухвалою суду від 10.02.2020 року (а.с.97-98).

Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались, подавши заяви, кожен окремо, про розгляд справи без їх участі. У поданих заяаах позивач ОСОБА_1 пред`явлені вимоги підтримала та просила врахувати, що затоплення квартири відбулось 25 червня 2019 року, представник відповідача ОСОБА_3 - просила вдмовити у задовленні позовних вимог.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням поданих ними заяв.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило.

Суд, дослідивши в сукупності усі матеріали справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями частини другої статті 13 ЦК України установлено, що при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Згідно з частинами першою, другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом частини другої статті 1166 ЦК України цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичної підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого наведена у додатку № 4 до вказаних Правил.

Згідно з додатку № 4 вказаних правил акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) має містити відомості: про дату та місце його складання; склад комісії; адресу, за якою трапилось залиття; описуються подія та наслідки події (що залито, обсяги робіт, ушкодження); причина залиття; висновки та рекомендації комісії; відомості про особу, яка заподіяла шкоду; підписи членів комісії. Крім того, з вказаним актом мають бути ознайомлені мешканці квартир.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, передбачено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку №4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.

В Акті про залиття обов`язково описується що трапилося і які наслідки (що залите, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено, чітко зазначається причини залиття (несанкціоноване втручання мешканців квартири у роботу системи (заміна радіаторів, трубопроводів, вентилів, рушникосушарок тощо), незадовільне технічне обслуговування систем, передчасний вихід з ладу радіаторів опалення, трубопроводів, вентилів, гнучких підводок та ін.).

Тобто, факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність. В такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи підписувати складений акт відмовилися та зазначити причини такої відмови.

Основною метою при складанні акту залиття квартири є встановлення причин залиття, та осіб, відповідальних за спричинену шкоду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності № 8845 від 13.08.1993 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому є одноособовим власником квартири АДРЕСА_1 , власність - приватна, що підтверджується технічною документацією на нерухоме майно (а.с.7-9).

Квартира АДРЕСА_2 , розташована поверхом вище та належить на праві власності відповідачу ОСОБА_2 , що ним не оспорюється.

25.06.2019 року відбулося залиття належної позивачеві квартири з вище розташованої над нею квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується актом обстеження від 26.06.2019 року, складеним працівниками ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.10).

Як слідує з акту, причиною затоплення стало те, що мешканці квартири АДРЕСА_2 самостійно без погодження с Житлосервіс-КР» перекрили стояки центрального опалення у технічному підвалі і демонтували стояки та опалювальні прилади в квартирі по АДРЕСА_2 .

З акту про залиття від 26.06.2019 року вбачається, що при обстеженні квартири АДРЕСА_1 видно сліди затікання на стелі та підлозі у кімнаті, спальні, кухні, коридорі, ванній та туалеті (вся квартир) затоплені всі розподільні коробки (квартира знеструмлена).

Згідно з висновків комісії: для підготовки будинку до опалювального періоду 25.06.2019 року були викликані представники теплоцентралі для здачі зап. арматури центрального опалення. Згідно правил представник організації теплопостачання має право вимагати від споживача виконати притирку зап. арматури і заповнити стояки для перевірки цілостності трубопроводу, що і було виконано.

З актом ознайомлена мешканець квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1, мешканець квартири АДРЕСА_2 двері не відчинив та на телефонні дзвінки НОМЕР_1 не відповідає.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що 25 червня 2019 року дійсно мало місце залиття квартири АДРЕСА_1 та таке залиття відбулося з квартири АДРЕСА_2 , що знаходиться поверхом вище, та власником якої є відповідач ОСОБА_2

10 липня 2019 року ТОВ «Центр експертного дослідження» за заявою позивача було складено звіт, відповідно до якого вартість ремонтно-відновлювальних робіт, що необхідно провести позивачеві після залиття квартири, склала 65 998,26 грн.(а.с. 12-64).

Вартість послуг за проведення дослідження становить 2 000 грн. (а.с.11).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16.03.2020 року та фото-таблиці до нього (а.с.101-123), сума матеріальних збитків, спричинених затопленням квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 станом на момент проведення експертизи становить 31 152,00 грн.; явні характерні дефекти, які виникають від пошкодження водою (від залиття жовто-бурі пліми, потьоки, розводи які мають характерні контори, а також відшарування фарбованого шару, здуття) на внутрішній обробці оздоблювальних матеріалів приміщень квартири АДРЕСА_1 наявні; причину затоплення квартири АДРЕСА_1 встановити не представилось можливим, внаслідок відсутності експерта в момен затоплення, але згідно акту від 26.06.2019 року складеному ТОВ «Житлосервіс-КР»: «причиной затопления являються жильцы кв.62 самостоятельно без согласования с «Житлосервис-КР» перекрыли стояки ц/о в тех. подвале демонтировали стояки и отопительные приборы в квартире…».

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до загальних підстав відповідальності за завдану майнову шкоду існує презумпція завдавача шкоди, згідно якої не позивач доводить вину відповідача, а відповідач доводить відсутність своєї вини.

Тобто, саме відповідач має довести відсутність своєї вини у залитті квартири позивача.

Слід зазначити відповідачем не було надано суду доказів на спростування його вини.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що акт про залиття оформлено неналежним чином, відсутні підписи свідків, оскільки сам по собі акт є одним із доказів, що підтверджує факт заподіяння шкоди і зазначені в ньому обставини залиття квартири позивача відповідачем не спростовані. Крім того, посилання відповідача на невідповідність позовної заяви вимогам ЦПК України, не може бути підставою для відмови у позові з суто формальних підстав.

Як слідує з положень ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд приходить до висновку, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які необхідно понести потерпілим для відновлення їх квартири у зв`язку з її залиттям.

В обґрунтування розміру завданих збитків внаслідок затоплення квартири позивачем було надано Звіт ТОВ «Центр експертного дослідження» , а атож матеріали спарив містять Висновок експерта від 16.03.2020 року.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Таким чином, суд приймає до уваги саме висновок експерта, яким зокрема визначено розмір матеріальних збитків внаслідок залиття квартири, оскільки він є належним доказом.

Підстав ставити під сумнів правильність висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16.032020 №13-20 щодо визначеної вартості проведення відновлювального ремонту у суду немає, оскільки зазначені в доданому до висновку локальному кошторисі на будівельні роботи найменування об`єктів у квартирі позивача, які потребують ремонту та відновленню, фактично відповідають пошкодженням в квартирі позивача, які зазначені в акті про залиття від 26.06.2019 року, долученій до матеріалів справи фото-таблиці, у зв`язку з чим доводи відповідача ОСОБА_2 щодо не винуватості його у залитті квартири позивача не обґрунтовані.

Таким чином, судом встановлено факт залиття квартири позивача, що підтверджується відповідним актом, причину та розмір завданої шкоди майну позивача, отже загальний розмір матеріальних збитків, заподіяних позивачу внаслідок залиття її квартири, яке трапилось 25 червня 2019 року, становить 31 152,00 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог та необхідність їх задоволення частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи ухвалення судом рішення на користь позивача, керуючись ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог 362,69 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору (а.с. 1) та витрат за виготовлення Звіту про оцінку вартості спричиненої шкоди майну у розмірі 2000,00 грн. (а.с.11).

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 90, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :

- 31 152 (тридцять одну тисячу сто п`ятдесят дві) грн. 00 коп. матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири;

- 362 (триста шістдесят дві ) грн. 69 коп. в рахунок відшкодування судових витрат;

- 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат за виготовлення Звіту про оцінку вартості спричиненої шкоди майну.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30-ти днів з дня складання повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Судове рішення складено 13 липня 2020 року.

Суддя Н.Г. Гринь