Справа № 344/6987/20
Провадження № 2/344/2487/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся в суд із позовною заявою про визнання відповідачів, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зокрема квартирою АДРЕСА_1 . Відповідно до тверджень позивача, у вказаному гуртожитку відповідачі не проживають понад шість місяців без поважних причин, участі в утриманні кімнат гуртожитку не беруть, їх особисті речі відсутні, однак реєстрація місця проживання залишається за даною адресою.

Як вбачається із матеріалів справи, жодних особистих речей відповідачів у квартирі гуртожитку, де вони прописані немає, на думку позивача, відповідачі втратив інтерес до даного житлового приміщення, як до свого постійного проживання. Так, їх реєстрація місця проживання наявна, однак фактично за адресою реєстрації вони не проживають понад 4 роки, комунальні послуги не сплачують, а їх реєстрація за вказаним місцем проживання позбавляє позивача змоги оформити субсидію та реалізувати своє право на приватизацію вказаного житла, а тому позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

В судове засіданні сторона позивача не прибула, при цьому подавши суду заяву за змістом якої просили позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Суд вважає можливим розглядати справи у відсутності відповідачів, за наявних у справі матеріалів справи.

Вивчивши письмові матеріали справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що спірним жилим приміщенням є квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до матеріалів справи квартира АДРЕСА_1 згідно до ордеру на житлове приміщення № НОМЕР_1 , який був виданий ОСОБА_1 з сім`єю з 4 осіб на право зайняття житлового приміщення, склад сім`ї вказано також ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 (син), ОСОБА_4 (дочка).

В спірному житловому приміщенні і на даний час зареєстровані відповідачі, що підтверджується і листами УДМС України в Івано-Франківській області (копія а.с. 34-36).

У своїх позовних вимогах позивач вказує про те, що відповідачі не проживають протягом тривалого часу і по даний час, однак реєстрація місця проживання залишається за даною адресою, обов`язків по оплаті комунальних послуг жодних не здійснює, а їх реєстрація за вказаним місцем проживання позбавляє позивача змоги оформити субсидію та реалізувати своє право на приватизацію вказаного житла у зв`язку з чим просить усунути йому перешкоди у здійсненні права користування житловим приміщенням шляхом визнання відповідачів такими, що втратив право користування жилим приміщенням.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

До спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Житлового кодексу Української РСР, зокрема норми ст. 71-72 вказаного кодексу.

Так, ст. 71 ЖК УРСР регламентує збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадках:

1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період - протягом усього періоду проходження військової служби, а якщо під час її проходження вони отримали поранення, інше ушкодження здоров`я та перебувають на лікуванні в медичних закладах або потрапили в полон чи визнані безвісно відсутніми - на строк до дня, наступного за днем їх взяття на військовий облік у районних (міських) військових комісаріатах після звільнення з військової служби після закінчення ними лікування в медичних закладах, незалежно від строку лікування, повернення з полону, скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою чи ухвалення судом рішення про оголошення особи померлою;

2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання;

3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім`ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Якщо з будинку, квартири (їх частини) вибула дитина (діти) і членів її (їх) сім`ї не залишилося, це житло може бути надано за договором оренди іншому громадянину до закінчення строку перебування дитини (дітей) у дитячому закладі або до досягнення нею (ними) повноліття і повернення від родичів, опікуна чи піклувальника, в окремих випадках - до закінчення навчання в загальноосвітніх навчальних закладах усіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, а також в професійно-технічних чи вищих навчальних закладах або до закінчення строку служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях;

4) виїзду у зв`язку з виконанням обов`язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов`язків;

5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей з інвалідністю, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги - протягом усього часу перебування в них;

6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому;

7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім`ї.

Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім`ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання.

У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.

Відповідно до Основ житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік законодавством Союзу РСР і Української РСР може бути встановлено й інші умови і випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами на більш тривалий строк.

У ст. 72 ЖК УРСР встановлено порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз наведених норм передбачає, що якщо тимчасова відсутність особи перевищила 6 місяців, члени сім`ї, навіть колишні, а також наймодавець, мають право звернутися з позовом про визнання її такою, що втратила право на користування приміщенням.

Факт не проживання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у спірному житлі, а саме в квартирі АДРЕСА_1 понад півроку підтверджується також заявами громадянина ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.9).

Крім того, судом встановлено, що будь-яких перешкод позивач у користуванні кімнатами відповідачам не створює.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідачів такими, що втратила право користування житловим приміщенням є підставними, обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати покладається на відповідачів, згідно до ст. 141 ЦПК України .

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.10, 12, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП- невідомий, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП -невідомий, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП -невідомий, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зокрема квартирою АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В. Шамотайло