_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/6176/20
Провадження № 2-з/947/843/20
УХВАЛА

14.07.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Салтан Л.В.,

при секретарі Громико В.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника позивача ОСОБА_1 про призначення експертизи у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними та повернення майна,-

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними та повернення майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 ; об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .

У судове засідання сторони не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частинами 1-3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами зокрема - висновками експертів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Згідно з ч. 1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 12 червня 2009 року, для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

З урахуванням вищевикладеного, заслухавши пояснення сторін, сприяючи повному, всебічному розгляду справи та реалізації особою права на захист, з огляду на те, що для встановлення, обставин, що мають значення для правильного, всебічного й об`єктивного розгляду справи потрібні спеціальні знання, суд вважає за необхідне призначити по справі психологічну експертизу. Проте, суд вважає, що слід відмовити у поставленні першого питання «Яка особистісна значимість для ОСОБА_1 обставин притягнення її до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0003116 за ознаками вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яких були укладені договори дарування, які є предметом спору у справі № 947/6176/20», оскільки це питання стосується кримінального провадження.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 202 ЦПК України, суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Оскільки для проведення судової експертизи потрібен значний проміжок часу, тому провадження у справі на час проведення експертизи необхідно зупинити.

Керуючись ст. 76, 103-105, 113, 252, 253 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Призначити по цивільній справі № 947/6176/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними та повернення майна психологічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1.У якому емоційному стані була ОСОБА_1 під час укладання угод, які є предметом спору у справі № 947/6176/20?

2.Чи здатною була ОСОБА_1 з урахуванням визначених обставин повною мірою вільно та усвідомлено приймати рішення та реалізовувати його своїми діями під час укладання договорів дарування, які є предметом спору у справі № 947/6176/20?

3.Чи здатна була ОСОБА_1 , з урахуванням визначених обставин, усвідомлювати (в якій мірі) фактичний зміст власних дій та їх наслідків під час укладання договорів дарування, які є предметом спору у справі № 947/6176/20?

Проведення експертизи доручити експерту (-ів) Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Попередити експерта (-ів) про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок або відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Роз`яснити сторонам наслідки ухилення від участі в проведенні експертизи, що передбачено ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Витрати по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Провадження у цивільній справі за № 947/6176/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними та повернення майна - зупинити на час проведення експертизи.

Якщо під час проведення судової експертизи будуть встановлені обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких експерту не були поставлені питання, зобов`язати та надати можливість експерту у висновку викласти свої міркування і доводи щодо цих обставин.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Салтан Л. В.