Справа № 2-132/11
Номер провадження № 2/708/12/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 р.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Івахненко О.Г.,

при секретарі Тендітній Л.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 А ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 14 червня 2007 року.

Від даного шлюбу вони мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина і він знаходиться лише на її утриманні, позивач прохала стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов зі зменшеними позовними вимогами та прохали їх задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку, пояснивши, що позивач не має можливості забезпечити дитину всім необхідним, оскільки коштів, які вона отримує, не вистачає, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, де він, як батько, також повинен надавати допомогу на утримання сина та брати участь у його матеріальному забезпеченні на рівні з матір`ю, додавши, що будинок про який згадує представник відповідача, був їй подарований до укладання шлюбу.

Представник відповідача позов не визнала у повному його обсязі, надавши відзив на позов, оскільки між позивачем та відповідачем, після розірвання шлюбу була усна домовленість щодо утримання їх спільного сина, додавши, що відповідач є працездатною особою, працює у різних містах, має іншу сім"ю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 дала свідчення про те, що після розірвання шлюбу сторін, рідна матір відповідача ОСОБА_8 , яка є її подругою, будучи бабусею, дійсно купувала речі своєму онуку ОСОБА_6 , тобто синові сторін по справі.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні дала свідчення про те, що після розірвання шлюбу сторін, у них була усна домовленість про те, що позивачу залишається будинок, а вона не звертається до відповідача з аліментними зобов"язаннями, додавши, що вона як рідна матір відповідача, будучи бабусею, дійсно купувала речі своєму онуккові ОСОБА_6 , тобто синові сторін по справі.

Будучи допитаною у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 дала свідчення про те, що зі слів ОСОБА_8 , яка є її подругою, вона знає, що після розірвання шлюбу сторін, у них була усна домовленість про те, що позивачу залишається будинок, а вона не звертається до відповідача про стягнення з нього аліментів.

Вислухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою суду від від 03.12.2019 року заочне рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 29.04.2011 року було скасовано і призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Так, як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 14.06.2007 року) шлюб між сторонами розірвано 14 червня 2007 року, про що відділом РАЦС Чигиринського районного управління юстиції Черкаської області в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 58 (а.с. 3), і на даний час вони проживають окремо.

Також судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 30 липня 2003 року, що відповідач записаний батьком неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому належних і допустимих доказів на спростування факту батьківства відповідачем суду не надано.

А відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Як передбачено ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, при цьому мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а до набрання чинності 14.06.2017 року Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину становив не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У судовому засіданні встановлено, зокрема, і з довідки виконавчого комітету Чигиринської міської ради № 506-02-17/5 від 18.03.2011 року, що син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, а відповідач проживає окремо від них, і даний факт сторонами в судовому засіданні не заперечувався і не спростовувався.

Зазначені обставини свідчать про те, що позивач не має змоги одноособово утримувати сім`ю.

При цьому, надані відповідачем товарні чеки про придбання у добровідьному порядку канцелярського приладдя та предметів одягу матір"ю відповідача, що підтвердили у судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 16-28), не є підставою для звільнення його від передбаченого законом обов`язку матеріально утримувати сина та сплачувати аліменти, до того ж позивач заперечує, що всі ці речі відповідач купував саме для їх сина, оскільки їй нічого невідомо про придбання їх останнім для дитини.

У своєму письмовому поясненні відповідач зазначав, що має іншу сім`ю, де у нього народилася ще одна дитина, яку він утримує та просив суд врахувати ці обставини під час ухвалення рішення, однак належних та допустимих доказів суду не надав, а доказування, як і судове рішення, згідно зі ст.76-79 ЦПК України, не може ґрунтуватися на припущеннях та й дане не може слугувати підставою для відмови у задоволенні позову як і свідчення свідків про усну домовленість сторін про матеріальне утримання їх сина після розірвання шлюбу, оскільки та повинна бути належним чином оформленою, до того ж свідок ОСОБА_9 дала свідчення лише зі слів свідка ОСОБА_8 , яка є її подругою та матір"ю відповідача.

Щодо посилалння представника відповідача на лист Управління соціального захисту населення Чигиринської районної державної адміністрації №1270/01-22 від 18.12.2019 року про одержання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідме за період з 02.12.2011 року по 31.12.2015 рік, то дана інформація не впливає на вирішення питання щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, а навпаки, підтверджує ухилення відповідача від утримання свого сина (а.с.84).

Натомість, судом встановлено, що відповідач є працездатним, який не надав доказів про наявність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, стягнення з нього інших аліментів тощо.

А тому суд, оцінюючи докази в їх сукупності та враховуючи, що відповідач матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не надає, що порушує право дитини на достатнє матеріальне забезпечення, вважає необхідним стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку у відповідності до вимог ч.2 ст.182 СК України, щомісячно до повноліття дитини, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, буде достатнім і співмірним з матеріальними потребами обох сторін.

Згідно ч.1.ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст. 180, 182, 183 СК України, ст.,ст. 10, 81, 82, 89, 141, 263-265, 280-282, п. 1 ч. 1 ст. 430ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Стягувати із ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Суботів Чигиринського району Черкаської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше встановленого мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 21 березня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, що буде становити 1/4 частку від заробітку (доходу) ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Суботів Чигиринського району Черкаської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), але не менше встановленого мінімального розміру аліментів.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.Г.Івахненко