Справа № 487/7437/20
Провадження № 2-о/487/157/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Гаврасієнко В.О., за участю секретаря Полінкевич К.Г., заявника ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису

ВСТАНОВИВ:

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа ОСОБА_2 , в якій просить видати щодо ОСОБА_2 обмежувальний припис строком на 6 місяців з заборонами щодо: наближення на 100 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме: ТОВ «Автогранд Миколаїв» за адресою: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 234/7; ЗОШ 1-3 ступенів №18 за адресою: м.Миколаїв, вул.Дачна, 2; місця реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; батьків ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 ; репетитора англійської мови дітей за адресою: АДРЕСА_3 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заява мотивована тим, що сторони з 18.10.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Починаючи з літа 2019 року між сторонами почали виникати сварки, які переросли у серйозні конфлікти, під час яких поведінка чоловіка стала агресивною. Чоловік погрожував їй та чинив фізичну розправу, висловлювався на адресу дітей нецензурною лайкою, а також виганяв її із дітьми із дому серед ночі. У вересні 2019 року, незважаючи на те, що вона із дітьми проживала окремо від ОСОБА_2 , він стежив за нею, погрожував та перешкоджав її пересуванню, за даними фактами вона неодноразово зверталась до поліції. Заявник звернулась до суду із позовом про розлучення, після чого чоловік почав вести себе ще більш агресивно. 28.11.2020 року ОСОБА_2 пошкодив на її автомобілі гідро посилювач керма, в зв`язку з чим їй довелось їхати на роботу на таксі та ремонтували в подальшому кермо. За цими фактами заявник звернулась до поліції, після чого ОСОБА_2 видано тимчасовий заборонний припис строком на 5 діб, але він порушив заборону. Вона зазнає постійного психологічного тиску з боку ОСОБА_2 , переслідування, турбується за емоційний стан дітей та своїх батьків. На її адресу та на адресу членів її родини та друзів постійно надходять погрози. Зважаючи на те, що з боку ОСОБА_2 відносно неї та їх малолітніх дітей здійснюються психологічна, фізична та економічна форми домашнього насильства просила її заяву задовольнити.

Провадження у справі відкрито 08 грудня 2020 року та призначено заяву до розгляду.

В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала, суду пояснила, що її чоловіком ОСОБА_2 систематично відносно неї та їх дітей здійснюється психологічний та фізичний тиск, також він переслідує її, ображає, по телефону погрожує, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судового засіданні суду пояснив, що з вересня 2015 року заявник йому погрожувала розлученням та поділом сумісного майна. Він повністю утримував родину матеріально. В жовтні 2020 року він дізнався, що у заявника з`явився інший чоловік і він дізнався, що йому зрадила дружина. Також пояснив, що у заявника проблеми із алкоголем. Заявник провокує сварки, відносно нього складено обмежувальний припис, який він виконав. З боку заявника, її друзів та родичів постійно лунають погрози на його адресу. Автомобіль заявника він придбав та ремонтував, у тому числі і посилювач керма. Заявник не ночує вдома, а потім говорить, що в неї синці, які начебто він їй наніс. Більше двох тижнів він проживає окремо від заявника.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є чоловіком заявниці - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 18 жовтня 2008 року Серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають двох спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (копія свідоцтва про народження Серія НОМЕР_2 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження Серія НОМЕР_3 ).

Таким чином, заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 є особами, на яких розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник вказує, що ОСОБА_2 щодо неї та спільних дітей вчиняє як психологічне, так і фізичне домашнє насильство.

Статтею 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - рідні брати і сестри (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Таким чином, зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 09.07.2019:

Заява ОСОБА_1 щодо вжиття заходів до колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який 18.06.2019 року о 00.05 годин за місцем мешкання вчинив сварку, під час якої погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою була зареєстрована та розглянута в Заводському відділі поліції в порядку Закону України «Про звернення громадян» та Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ході перевірки на гр.. ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та проведено профілактичну роботу щодо недопущення протиправних дій, а саме скоєння домашнього насильства. Подальша перевірка була припинена.

Також, згідно відповіді Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 07.09.2019:

Заява ОСОБА_1 щодо вжиття заходів до колишнього чоловіка ОСОБА_2 , який 03.09.2019 року о 09.00 годин за місцем мешкання вчинив сварку, під час якої погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою була зареєстрована та розглянута в Заводському відділі поліції в порядку Закону України «Про звернення громадян» та Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ході перевірки на гр. ОСОБА_2 було складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та проведено профілактичну роботу щодо недопущення протиправних дій, а саме скоєння домашнього насильства. Подальша перевірка була припинена.

Згідно талону-повідомлення єдиного обліку №26509 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області від 03.12.2020:

28.11.2020 року о 23:34 надійшла заява до РУ про те, що 28.11.2020 о 23:43 за адресою: АДРЕСА_1 до ЧЧ Заводського ВП із заявою звернулась ОСОБА_1 , кА просить вжити заходів до її чоловіка ОСОБА_2 , який на протязі останнього часу по АДРЕСА_1 влаштовує конфлікти, здійснює фізичне, психологічне та матеріальне насилля в зв`язку з тим, що наразі триває брако-розводний процес. Проводиться перевірка. Без реагування. Заявник: ОСОБА_1 .

03.12.2020 року ДОП СП Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області складено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА №062154 року стосовно ОСОБА_2 у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства 24.11.2020 о 08.20 годин по АДРЕСА_1 за місцем мешкання гр. ОСОБА_2 скоїв домашнє насильство психологічного та економічного характеру відносно дружини гр. ОСОБА_1 . Заходами термінового заборонного припису стосовно кривдника є: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Припис винесений строком на 5 діб з 13.30 год. 04.12.2020 року та діє до 13.30 год. 09.12.2020 року.

Також 04.12.2020 року ДОП СП Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №169495 відносно ОСОБА_2 , згідно якого 24.11.2020 о 08.20 годин по АДРЕСА_1 за місцем мешкання гр. ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_1 , а саме ображає, висловлюється нецензурною лайкою, а також економічне насильство.

Також, згідно листа Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_1 від 15.10.2020:

Заява ОСОБА_1 по факту неповернення автомобіля гр.. ОСОБА_2 , була ретельно розглянута Заводським ВП ГУНП в Миколаївській області та зареєстрована. Проведеною перевіркою. В зібраних матеріалах відсутній склад кримінального чи адміністративного правопорушення. Подальша перевірка була припинена, у зв`язку з настанням наслідків, не достатніх для відкриття кримінального провадження.

Таким чином, з вказаних документів вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області з приводу сварок з чоловіком ОСОБА_2 та його хуліганських дій протягом 2019-2020 років.

Проте, з наданих доказів не вбачається, що ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вказаними фактами.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, заявником не надано до суду доказів на підтвердження зазначеного у заяві про видачу обмежувального припису місця навчання, роботи, інших місць частого відвідування заявника та дітей сторін, до яких у заяві вона просить заборонити ОСОБА_2 наближення на 100 м.

Відповідно до ч. 2 ст. 350-4 ЦПК України, у разі неможливості надати докази, визначені пунктом 3 частини першої цієї статті, до заяви може бути додано клопотання про їх витребування.

Приймаючи до уваги скорочені строки розгляду справи та не подання заявницею клопотання про витребування доказів, суд позбавлений можливості отримати та дослідити інші докази, ніж ті, що надані заявницею.

Таким чином, враховуючи, що суду не надано достатніх належних, допустимих, та переконливих доказів для оцінки ризиків вчинення насильства заінтересованою особою відносно заявника та її сина, настання наслідків його вчинення, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу обмежувального припису.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.259, 294, 350-1-350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 14 грудня 2020 року.

Суддя: В.О. Гаврасієнко