Справа № 706/547/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

головуючого судді: Орендарчука М.П.,

при секретарі Карбівська Я.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Христинівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розділити майно, яке належить їм з відповідачем на праві спільної сумісної власності подружжя, та визнати за нею право власності на жилу квартиру АДРЕСА_1 вартістю 46 861 гривня; мікрохвильова піч Самсунг вартістю 800 гривень; пральна машина Канді вартістю 2759 гривень; електродуховку вартістю 2210 гривень; газову плиту Беко вартістю 1500 гривень; Лед телевізор вартістю 9 399 гривень; комп`ютер Астрон вартістю 7000 гривень; ліжко двоспальне вартістю 9000 гривень; акустичну систему вартістю 2000 гривень; водонагрівач Арістон вартістю 800 гривень; велосипед Ардіс вартістю 1200 гривень всього на суму 83529 гривень

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 28 січня 1989 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб.

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 09 листопада 2013 року шлюб між сторонами у справі був розірваний.

За час шлюбу подружжя набуло у власність нерухоме майно.

10 серпня 2001 року позивачкою у справі придбано жилу квартиру АДРЕСА_1 вартістю 46 861 гривня . Обставина придбання квартири підтверджується договором купівлі продажу жилої квартири від 10 серпня 2001 року реєстраційний №2682 . Оригінал договору зберігається у позивача.

За час спільного проживання, в період з 2009 по 2013 роки, сторонами у справі придбане також рухоме майно, зокрема: Пилосос Електролюкс вартістю 1800 гривень; мікрохвильова піч Самсунг вартістю 800 гривень; пральна машина г Канді вартістю 2759 гривень; електродуховка вартістю 2210 гривень; Телевізор плазмовий Самсунг вартістю 3500 гривень; газова плита Беко`вартістю 1500 гривень, холодильник снайге вартістю 1800 гривень; магнітола вартістю 3482 гривні, Лед телевізор вартістю 9 399 гривень, комп`ютер Астрон вартістю 12000 гривень; ліжко двоспальне вартістю 9000 гривень; акустична система вартістю 3000 гривень; факсимільний апарат вартістю 2500 гривень; водонагрівач арістон вартістю 800 гривень; велосипед ардіс вартістю 1200 гривень; автомобіль Шевроле Епіка 2010 р.в. вартістю 150 тисяч гривень (на час розірвання шлюбу перебував у заставі і сплачена за нього викупна сума складає саме 150 тисяч гривень.)

Станом на час розірвання шлюбу між сторонами у справі було досягнуто домовленості про поділ майна, однак юридично такий поділ закріплено не було, що не дає позивачу, як власнику квартири реалізувати власне право на її відчуження. Відповідач у справі уникає зустрічі з позивачем, що не дає можливості здійснити розподіл в позасудовий спосіб.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, проте від неї на адресу суд надійшла заява, в якій вона вказала, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, проте від нього на адресу суду надійшла заява, в якій вказав, що позовні вимоги визнає.

Суд, дослідивши письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п. п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.

Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 28.01.1989 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

10 серпня 2001 року позивачкою у справі придбано жилу квартиру АДРЕСА_1 вартістю 46 861 гривня . Обставина придбання квартири підтверджується договором купівлі продажу жилої квартири від 10 серпня 2001 року реєстраційний №2682 . Оригінал договору зберігається у позивача.

За час спільного проживання, в період з 2009 по 2013 роки, сторонами у справі придбане також рухоме майно, зокрема: Пилосос Електролюкс вартістю 1800 гривень; мікрохвильова піч Самсунг вартістю 800 гривень; пральна машина г Канді вартістю 2759 гривень; електродуховка вартістю 2210 гривень; Телевізор плазмовий Самсунг вартістю 3500 гривень; газова плита Беко`вартістю 1500 гривень, холодильник снайге вартістю 1800 гривень; магнітола вартістю 3482 гривні, Лед телевізор вартістю 9 399 гривень, комп`ютер Астрон вартістю 12000 гривень; ліжко двоспальне вартістю 9000 гривень; акустична система вартістю 3000 гривень; факсимільний апарат вартістю 2500 гривень; водонагрівач арістон вартістю 800 гривень; велосипед ардіс вартістю 1200 гривень; автомобіль Шевроле Епіка 2010 р.в. вартістю 150 тисяч гривень (на час розірвання шлюбу перебував у заставі і сплачена за нього викупна сума складає саме 150 тисяч гривень.)

Сторони визнають, що даний будинок є їх спільною сумісною власністю подружжя та не заперечують з приводу поділу його на дві рівні частини, а тому суд приходить до висновку про поділ майна подружжя, визнавши за позивачем право приватної власності на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст.12,13,81, 258,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст.60, 69-71 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) про поділ майна подружжя задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в порядку поділу спільного майна подружжя , право власності на жилу квартиру АДРЕСА_1 вартістю 46 861 гривня; мікрохвильова піч Самсунг вартістю 800 гривень; пральна машина Канді вартістю 2759 гривень; електродуховку вартістю 2210 гривень; газову плиту Беко вартістю 1500 гривень; Лед телевізор вартістю 9 399 гривень; комп`ютер Астрон вартістю 7000 гривень; ліжко двоспальне вартістю 9000 гривень; акустичну систему вартістю 2000 гривень; водонагрівач Арістон вартістю 800 гривень; велосипед Ардіс вартістю 1200 гривень всього на суму 83529 гривень

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду безпосередньо, або через Христинівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано

Суддя: М.П. Орендарчук