РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Херсонський міський суд м. Херсона у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог: Корабельний районний відділ державної виконавчої служби у м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Суворовський районний відділ державної виконавчої служби у м. Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 25.11.2015 року звернулася до Суворовського районного суду м. Херсона з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтувала тим, що сторони за справою мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішеннями Суворовського районного суду м. Херсона від 22.03.2013 року та 18.06.2013 року з ОСОБА_4 на користь позивача було стягнено аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, починаючи з 10.01.2013 року до досягнення ним 23 років, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, додаткові витрати на навчання сина щорічно до 2016 року у розмірі 1360,00 гривень та додаткові витрати у розмірі 3650 грн. одноразово. Проте, відповідачем зазначене рішення суду в добровільному порядку не виконувалося, тому в жовтні 2013 року позивач подала виконавчі листи на примусове виконання до ВДВС. Відповідач ухиляється від сплати аліментів без поважних на те причин, у зв`язку з чим станом на 25.11. 2015 року утворилась заборгованість по аліментам, пеня за несвоєчасну сплату становить 51915,14 грн. Просила стягнути з відповідача на свою користь за період з 10.01.2013 року по 25.11.2015 року 51915,14 грн. неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 08.12.2015 року відкрито провадження у справі.

22.01.2016 року надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач зазначила, що залишок боргу за аліментами становить 542,27 грн, а тому просила стягнути з відповідача на свою користь 51920,73 грн. пені від суми несплачених аліментів за період з 01.10.2013 року по 25.11.2015 року. ( а.с. 47 т.1).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 25.02.2016 року провадження за справою зупинено до розгляду справи №668/592/13-ц за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні щодо розрахунку заборгованості по аліментам.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 11.03.2016 року за цивільною справою № №668/592/13-ц скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні щодо розрахунку заборгованості по аліментам задоволено частково.

У зв`язку з ліквідацією Суворовського, Дніпровського, Комсомольського районних судів м. Херсона та утворенням Херсонського міського суду Херсонської області відповідно до Указу Президента України від 19 січня 2016 року № 15/2016 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів», зазначена цивільна справа передана у провадження Херсонського міського суду Херсонської області, який розпочав свою роботу 04.04.2016 року.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. від 29.06.2016 року прийнято справу до розгляду та відновлено провадження за справою.

21.06.2017 року відповідач надав до суду заперечення на позов. Зазначив, що на виконанні ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні знаходиться виконавче провадження №40554117 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_1 у зв`язку з навчанням сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 10.01.2013 року до досягнення сином 23 років, рішення суду набрало чинності 02.07.2013 року та мало зобов`язання сплатити аліменти за минулий період, у зв`язку з чим на момент видачі виконавчого листа вже була наявна заборгованість по аліментам. На момент ухвалення рішення про стягнення аліментів відповідач не працював. Заробітна плата з попередньої роботи ПрАТ «Южмормонтаж» була мінімальною, а останні три місяці взагалі не нараховувалась. Тому відповідач і змушений був звільнитись 04.06.2013 року та шукати іншу роботу. З 04.06.2013 року по 26.09.2013 року відповідач не мав доходу. 26.09.2013 року відповідача прийнято на роботу слюсарем ремонтником до Херсонського державного підприємства «Біологічна фабрика». На момент пред`явлення виконавчих листів до виконання відповідач працював, виконавчі листи були направлені за місцем його роботи, рішення суду виконувалося у встановлену законодавством порядку, затримки виплат не було. Щомісячно через бухгалтерію підприємства з заробітку відповідача здійснювалися відрахування у максимальному розмірі за виконавчими листами. За даними матеріалами виконавчого провадження постановою державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ від 05.11.2013 року виконавче провадження відкрито за заявою стягувача від 04.11.2013 року. Виконавчий лист на виконання ВДВС Комсомольського РУЮ надійшов з відміткою державного виконавця Суворовського РУЮ у м. Херсоні про борг станом на 01.10.2013 року у розмірі 3563,28 грн. Постановою державного виконавця від 07.11.2013 року виконавчий лист направлено до виконання за місцем отримання заробітної плати (доходу) боржника до Херсонського Державного підприємства "Біологічна фабрика." Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату стягнення здійснювалась з 01.11.2013 року по ј заробітної плати в рахунок поточних аліментів та 10% заробітної плати у рахунок погашення боргу за минулий період 4066,74 грн. На момент розгляду справи переплата з виплати аліментів за підрахунком відповідача була 1501,21 грн. У зв`язку з вищевикладеним вважав, що підстави для нарахування неустойки відсутні. Позивачка нараховує пеню станом на 09.10.2013 року, проте відсутні докази того, що він був обізнаний про наявність та розмір боргу та про його строк погашення, оскільки саме з цієї дати у одержувача аліментів виникає право на стягнення пені та з цієї дати слід нараховувати пеню за кожний день прострочення і виплати заборгованості до повного погашення. Крім того, за цим же рішенням суду з відповідача було стягнуто додаткові витрати у розмірі 3650 грн одноразово та 1360 грн. щорічно до 2016 року (на підставі ст.185 СК України). В цій частині рішення суду виконувалося в такий же спосіб як і стягнення аліментів, шляхом направлення виконавчих листів за місцем роботи та утримання із заробітної плати. Вважав, що підстави для нарахування пені за прострочення виплати додаткових витрат ст.196 СК України не передбачено. Просив відмовити у задоволенні позову(а.с.187-189 т.1).

22.10.2018 року на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, прозивач просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 56595,34 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.10.2018 року розгляд справи з клопотанням позивача призначено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, призначено підготовче засідання на 16.11.2018 року.

05.11.2018 року на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просила стягнути з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 56595,34 грн. за період з 24.10.2013 року по 23.10.2018 року (а.с. 35 т.2).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 16.11.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали з урахуванням уточнень заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 56595,34 грн. та просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Зазначили, що стягнення по аліментам підлягає негайному виконанню. Заборгованість по аліментам, на яку позивачем нарахована пеня, утворилася ще під час перебування виконавчого листа на виконанні ВДВС Суворовського управління юстиції у м.Херсоні та заборгованість розраховувалася державним виконавцем Суворовського району 24.10.2013 року. Відповідач з середини червня по вересень 2013 року переховувався від виконання рішень суду, у добровільному порядку їх не виконував. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Витрати боржника значно перевищують розмір зарплати, яка зазначена у довідках про заробітну плату, що свідчить про приховування ним свого реального доходу. Боржник зобов`язаний та мав змогу в повному обсязі своєчасно добровільно (без втручання примусового виконання) сплатити борги. Боржником не було проведено жодних дій про повідомлення свого працевлаштування, не повідомлено самостійно бухгалтерію біофабрики про необхідність утримання з нього аліментів у розмірі 1/4 частини усіх його доходів, що свідчить про ухилення від сплати аліментів. Стороною відповідача не надано доказів на підтвердження відсутності вини боржника у виникненні заборгованості.

Представник відповідача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення. Зазначив, що доводи позивача про те, що визначена нею заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача у зв`язку з його ухиленням від виконання судового рішення, суперечить встановленим обставинам. Зокрема, про те, що неустойка за ухилення від сплати аліментів на підставі рішення суду нею нарахована і за той період, коли вона сама не подавала виконавчий лист на примусове виконання, коли було ще не винесено рішення по справі, коли рішення ще не вступило в законну силу, коли виконавчий лист не знаходився на виконанні за місцем його роботи, за період стягнення заборгованості за постановою державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату. Відсутня вина відповідача у виникненні вказаної позивачем заборгованості по сплаті аліментів, оскільки її виникненню сприяли дії, які не залежали від бажань та дій відповідача. Просив відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю. Крім того, зазначив, що додаткові витрати не є складовою частиною аліментів. У ст.201 Сімейного Кодексу України зазначено порядок застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та зазначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином, надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, стаття має відсильний характер та передбачає застосування певних норм щодо стягнення аліментів на утримання дитини щодо відносин по утриманню повнолітнього сина, доньки.

Участь батьків у додаткових витратах на дитину регулюється ст.185 СК України, натомість як обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, регулюється ст.199 СК України, тому позовні вимоги у цій частині не ґрунтуються на нормах матеріального права, які регулюють правовідносини щодо обов`язку сплачувати пеню з часу невиконання рішення суду.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд справи.

Представник третьої особи Корабельного ВДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області в судовому засіданні покладався на розсуд суду. В останнє судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник третьої особи Суворовського ВДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області в судовому засіданні вважав позов таким, що підлягає задоволенню. В останнє судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином позивача та відповідача.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 22.03.2013 року (з врахуванням ухвали від 22.03.2013 року про виправлення описки) за цивільною справою №668/592/13-ц стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати у зв`язку з навчанням сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3650,00 гривень. Зобов`язано ОСОБА_4 щорічно до 2016 року включно здійснювати додаткові витрати на навчання сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1360,00 гривень на користь ОСОБА_1 . Рішення набрало чинності 02.04.2013 року (а.с.83-84 т.1)

Додатковим рішенням Суворовського районного суду м. Херсона №668/592/13-ц від 18.06.2013 року доповнено рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 22.03.2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, та стягнено з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 10.01.2013 року і до досягнення сином 23 років. 02.07.2013 року вказане рішення набрало законної сили (а.с.92 т.1).

08.04.2013 року Суворовським районним судом м.Херсона видано виконавчий лист №668/592/13-ц щодо зобов`язання ОСОБА_4 щорічно до 2016 року здійснювати додаткові витрати на навчання сина в розмірі 1360 грн на користь ОСОБА_1 , за яким 01.10.2013 року відкрито ВП №40002595 ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні за заявою стягувача від 30.09.2013 року, копія зазначеної постанови направлена сторонам за справою 01.10.2013 року. 25.10.2013 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження та направлено за належністю до ВДВС Комсомольського РУЮ , що підтверджується інформаційною довідкою Суворовського ВДВС м.Херсон від 16.05.2017 року (а.с.85, 86, 176-177 т.1).

08.04.2013 року Суворовським районним судом м.Херсона видано виконавчий лист №668/592/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат у зв`язку з навчанням сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3650,00 гривень, за яким 03.10.2013 року старшим державним виконавцем ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні Трембач М.В. за заявою стягувача від 30.09.2013 року було відкрито ВП №40002084. Копія зазначеної постанови направлена сторонам за справою за місцем їх проживання 04.10.2013 року. 16.12.2013 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п.10 ст.49 ЗУ « Про виконавче провадження» та направлено за належністю до ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона (а.с.87, 88, 176-177 т.1).

17.07.2013 року Суворовським районним судом м. Херсона видано виконавчий лист №668/592/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_1 у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 10.01.2013 року і до досягнення дитиною 23-х років, за яким 01.10.2013 року ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні за заявою стягувача від 30.09.2013 року відкрито ВП №40002583. Копія зазначеної постанови направлена сторонам за справою 01.10.2013 року. 24.10.2013 року державним виконавцем складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам у розмірі 3563,28 грн станом на 01.10.2013 року 25.10.2013 року на адресу відділу надійшов лист від ХДП «Біологічна фабрика», в якому зазначено, що ОСОБА_4 з 26.09.2013 року працює слюсарем-ремонтником. 25.10.2013 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження згідно п.10 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» та направлено за належністю до ВДВС Комсомольського РУЮ м.Херсона (а.с.25,93,94,176-177 т.1). На виконавчому листі від 17.07.2013 року мається відмітка - завершено ст.49 п.10 ЗУ «Про виконавче провадження». Борг станом на 01.10.2013 року становить 3563 грн.

З інформаційної довідки Суворовського ВДВС м.Херсон від 16.05.2017 року вбачається, що на час розгляду справи зазначені вище виконавчі провадження знищені за закінченням строків зберігання, що підтверджується актом від 10.03.2017 року (а.с176-177 т.1)

З трудової книжки ОСОБА_4 вбачається, що станом на час пред`явлення виконавчих листів стягувачем до примусового виконання відповідач працював на Херсонському державному підприємстві-"Біологічна фабрика" (з 26.09.2013 року) (а.с.26 т.1).

З довідки з попереднього місця роботи ПАТ «Южмормонтаж» вбачається, що заробітна плата ОСОБА_4 була мінімальною, в січні 2013 року 1142,85 грн., лютий та березень 2013 року по 1200 грн., у квітні та травні 2013 року не нараховувалася заробітна плата, а при звільнені у червні 2013 року сплачено 335,14 грн. Відповідач 04.06.2013 року звільнився (а.с. 27 т.1).

З довідок від 04.12.2013 року та 26.02.2014 року Суворовського ВДВС м.Херсон вбачається, що за в/листом про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки сума нарахованих аліментів за період з січня по вересень 2013 року становить 4665,22 грн. станом на 01.10.2013 року (а.с.67-68 т.1).

З наданих Суворовським ВДВС матеріалів, вбачається, що 26.02.2014 року боржник ОСОБА_4 звертався до зазначеного ВДВС з заявою здійснити перерахунок заборгованості по аліментам (а.с.66 т.1).

З довідки державного виконавця Суворовського ВДВС м. Херсон Рябчикова В.О. від 26.02.2014 року вбачається, що за зазначеним в/листом сума нарахованих аліментів станом на 01.10.2013 року становить 4665,22 гривень, виплата аліментів з листопада 2013 року по серпень 2015 року становить 4486 грн., залишок боргу на 01.09.2015 року 863,44 грн.

Згідно довідки №17 від 13.03.2014 року ВДВС Суворовського районного управління юстиції у місті Херсоні по виконавчому листу №668/592/13-ц від 17.07.2013 року виданого Суворовським р/с м.Херсон про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 10.01.2013 року і до досягнення дитиною 23 річного віку, нарахована заборгованість в грошовому виражені на момент закінчення виконавчого провадження станом на 01.10.2013 року у розмірі 4688,40 грн. (а.с.89-90 т.1) .

05.11.2013 року державним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ Довбня Н.П. відкрито виконавче провадження (ВП №405554117) за заявою стягувача ОСОБА_1 від 04.11.2013 року за виконавчим листом № 668/592, виданим 17.07.2013 року Суворовським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1360 грн., копія постанови направлена сторонам (а.с.110-111 т.1) .

10.01.2014 року державним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ Довбня Н.П. відкрито виконавче провадження (ВП №41430440) за заявою стягувача ОСОБА_1 від 10.01.2014 року за виконавчим листом №668/592 від 08.04.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3650 грн. (а.с.103 т.1).

Постановою від 07.11.2013 року старшого державного виконавця Довбні Н.П. за виконавчим провадженням про стягнення додаткових витрат 1360 грн. щорічно звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_4 , направленою за вихідним 27887/07.11.2013 року до виконання головному бухгалтеру Херсонського державного підприємства-біологічна фабрика, постановлено проводити стягнення, починаючи з 01.11.2013 року по 1/4 частини поточних аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і по 10% до погашення боргу 4066,74 грн. Утриманні кошти перераховувати (надсилати) стягувачу ОСОБА_1 . Копія зазначеної постанови надійшла до Херсонського державного підприємства-біологічна фабрика 15.11.2013 року (а.с.32,211 т.1).

Згідно розрахунку державного виконавця вбачається, що за постановами державного виконавця №27887 від 07.11.2013 року про звернення стягнення на заробітну плату зі стягувача утримувалися 25% від заробітної плати та 25% на погашення заборгованості, а з 13.01.2014 року 25 відсотків аліментів та 10 відсотків на погашення боргу, нарахований розмір аліментів з врахуванням 25% боргу відраховувався з заробітної плати відповідача за місцем роботи щомісячно.

З листа Корабельного ВДВС №30731/10.12.2013 року до головного бухгалтера Херсонського ДП Біологічна фабрика вбачається, що 07.11.2013 року за вих. 27887 направлена постанова про стягнення аліментів з ОСОБА_4 . В постанові вказано, що борг по аліментам станом на 01.11.2013 року становить 4066,74 грн. Вказаний борг вважати недійсним, борг по аліментам станом на 01.11.2013 року становить 4866,74 грн. (а.с.227 т.1).

З листа Корабельного ВДВС від 10.12.2013 року за вихідним 30731 до головного бухгалтера Херсонського ДП "Біологічна фабрика" вбачається, що повідомлено про борг по аліментам на ОСОБА_4 станом на 01.11.2013 року 4866,74 грн. вважати недійсним. Станом на 01.11.2013 року заборгованість по аліментам становить 3645,98 грн. (а.с.226 т.1).

Згідно довідки Херсонського державного підприємства-біологічної фабрики від 05.12.2013 року №607/02-45 заробітна плата ОСОБА_4 за жовтень 2013 року складає 2645,37 грн.( а.с.91 т.1).

Постановою від 13.01.2014 року старшого державного виконавця Довбні Н.П. за ВП про стягнення додаткових витрат 3650 грн. звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_4 , направленою за вихідним 266/13.01.14 до виконання головному бухгалтеру Херсонського державного підприємства-біологічна фабрика, постановлено проводити стягнення, починаючи з 01.01.2014 року по 10% до погашення 3650 грн. Утриманні кошти перераховувати (надсилати) стягувачу ОСОБА_1 (а.с.205 т.1).

З супровідного листа ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні за №18131/24.07.2015 року вбачається, що ВДВС пропонує продовжити стягнення залишку боргу по аліментам згідно постанови №278887 від 07.11.2013 року - з 01.07.2015 року по 10% до погашення залишку боргу - 1703,77 грн. та постанови №266 від 13.01.2014 року з 01.07.2015 року по 15% до погашення додаткових витрат в сумі 3650 грн. (а.с.223 т.1).

Постановою від 24.07.2015 року старшого державного виконавця Довбні Н.П. за ВП про стягнення аліментів у розмірі ј частки з заробітку звернено стягнення на заробітну плату ОСОБА_4 , направленою за вихідним 18131/24.07.2013 року до виконання головному бухгалтеру Херсонського державного підприємства- "Біологічна фабрика", постановлено проводити стягнення, починаючи з 01.11.2013 року по ј частини поточних аліментів, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і по 10% до погашення боргу 1703,77 грн. Утриманні кошти перераховувати (надсилати) стягувачу ОСОБА_1 (а.с.100-101 т.1).

Постановою від 22.06.2015 року старшого державного виконавця Довбня Н.П. ВДВС Комсомольського районного управління юстиції виконавче провадження № 40554163 з примусового виконання виконавчого листа №668/592, виданого 08.04.2013 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліментів на навчання сина в сумі 1360,00 грн. закінчено ( п.8 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» - рішення фактично виконано)(а.с 210 т.1).

З заяви ОСОБА_4 вбачається, що він повідомив 19.08.2016 року державного виконавця про отримання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування та зобов`язався , що у разі укладання договору оренди та отримання грошової компенсації у 2016 році повідомити д/виконавця (а.с.222 т.1).

Згідно довідки ТОВ СП «Злато Таврії» від 06.12.2016 року ОСОБА_4 нараховано за користування земельною ділянкою у 2016 році 6681,72 грн. (а.с.217 т.1).

Постановою Корабельного ВДВС від 12.12.2016 року за виконавчим провадженням про стягнення аліментів звернено стягнення з 01.12.2016 року по 20% до погашення 1670, 43 грн. (1/4 частини від суми 6681,72 грн.), яку нараховано боржнику за оренду земельної ділянки) ( а.с. 216 т.1).

Листом від 31.07.2015 року №18915 ВДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсоні Проходу І.О. повідомлено, що за її заявою від 23.07.2015 року борг по аліментам станом на 01.10.2013 року - 4688,40 грн. (за довідкою - розрахунком Суворовського ВДВС) перерахований. Виплата аліментів за жовтень становить 661,35 грн. Борг по аліментам на 01.11.2013 року становив 5349,75 грн. В період з 01.11.2013 року по 01.07.2015 року сплачено 3645,98 грн. Залишок боргу на 01.07.2015 року становить 1703,77 грн. (з них 661,35 грн. за жовтень 2013 року.) 24.07.2015 року державним виконавцем до бухгалтерії Херсонського державного підприємства Біологічна фабрика направлено додаткове розпорядження з 01.07.2015 року по 10 % до погашення залишку боргу в сумі 1703,77 грн. (а.с.71 т.1).

Згідно довідки старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні Довбні Н.П. від 26.10.2015 року вбачається, що борг, про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму і до досягнення ним 23-х років, за січень 2014 року становить 60,87 грн., за серпень 2014 року 291,97 грн. Всього 352,84 грн.

Згідно довідки старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні Довбні Н.П. від 26.10.2015 року заборгованість ОСОБА_4 по аліментам станом на 01.11.2013 року становила 5349,75 грн. Всього стягнуто заборгованості 4486,31 грн. Залишок боргу станом на 01.09.2015 року становить 863,44 грн.

Згідно довідки старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні Довбні Н.П. від 26.10.2015 року, ОСОБА_4 за 2013 р. сплачено аліментів всього 608,72 грн.; за 2014 рік 3956,99 грн.; за 2015 рік 874,28 грн. Сплачено всього по виконавчому документу 5440,00 грн.

Згідно довідки старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні Довбні Н.П. від 26.10.2015 року заборгованість ОСОБА_4 станом на 01.09.2015 року по виконавчому листу №668/592-13-ц про стягнення додаткових витрат на утримання на сина в сумі 3650,00 грн. становить 1396,20 грн. У період з березня по серпень 2015 року боржником сплачено року 2253,80 грн. (а.с.52 т.1).

Відповідно до довідки-розрахунку від 02.12.2015 року №30283 старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні Галімон О.В. стягувач ОСОБА_1 дійсно отримувала борг від ОСОБА_4 по додатковим витратам на утримання сина ОСОБА_6 , згідно виконавчого листа №668/592, виданого Суворовським районним судом м.Херсона, у сумі 3650 грн. У вересні 2015 року сплачено 178,85 грн, у жовтні 2015 року сплачено 327,16 грн. Всього з 01.09.2015 по 31.10.2015- 481,75 грн. сплачено. Залишок боргу станом на 25.11.2015 914,45 грн. (а.с.51 т.1)

Відповідно до довідки-розрахунку від 02.12.2015 року №30284 старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні Галімон О.В., стягувач ОСОБА_1 дійсно отримувала від ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , згідно виконавчого листа №668/592-13-ц, виданого Суворовським районним судом м.Херсона, заборгованість по аліментам станом на 01.11.2013 року становила 5349,75 грн. Стягнуто з 01.09.2015 року по 31.10. 2015 року - 321,17 грн. Залишок боргу станом на 25.11.2015 542,27 грн. (а.с. 49 т.1)

Відповідно до довідки-розрахунку від 02.12.2015 року №30285 старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні Галімон О.В., стягувач ОСОБА_1 за період з 01.10.2015 року по 31.10.2015 року включно, дійсно отримувала аліменти від ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно виконавчого листа №668/592, виданого Суворовським районним судом м. Херсона, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. Борг за вересень 2015 року 178,85 грн. Сплачено за січень 2014 року у листопаді 2015 року у розмірі 60,80 грн. Всього борг 470,89 грн. (а.с.48 т.1).

Постановою від 09.03.2016 року, старшим державним виконавцем Довбня Н.П. відділу державної виконавчої служби Комсомольського районного управління юстиції виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №668/592, виданий 08.04.2013 року Суворовським районним судом м. Херсона про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину 3650,00 грн., закінчено (п.8 ч.1 ст.49, ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» - рішення фактично виконано) (а.с.204 т.1).

З заяви ОСОБА_4 від 22.12.2015 року на ім`я начальника ВДВС Комсомольського району м. Херсона вбачається, що він не згоден з перерахунком боргу за аліментами, здійсненим державним виконавцем у розмірі 4866,74 грн. при винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 07.11.2013 року, оскільки реальна сума боргу складала 3441 грн. а станом на 01.10.2015 року боржником переплачено аліменти на суму 1501 грн. Просив здійснити правильний розрахунок боргу станом на 01.10.2015 року та станом на 01.12.2015 року (а.с.28-29).

З довідки Херсонського державного підприємства "Біологічна фабрика" від 16.12.2015 року вбачається, що на ОСОБА_4 , який працює з 26.09.2013 року, надійшли наступні виконавчі листи з постановами:

- №27887/07.11.2013 року від 07.11. 2013 року про стягнення 25% (поточні аліменти до досягнення сином 23 років), станом на 01.12.2015 року здійснюються щомісячні утримання, та 10% для сплати боргу у розмірі 4066,74 грн, листом №30731/10.12.2013 року суму боргу змінено на 4866,74 грн, листом №16 від 12.03.2014 року суму боргу змінено на 3645,98 грн, зазначений борг погашений повністю у березні 2015 року;

- №27886/07.11.2013 року від 07.11.2013 року про стягнення 20% фактично утримувалося по 15% (як залишок від загального максимального допустимого розміру утримань з доходу-50%), сума боргу 5440 грн повністю була погашена в березні 2015 року;

- №266/13.01.2014 року від 13.01.2014 року (про стягнення 10% згідно листів №17176 від 09.07.2015 року з 01.07.2015 року збільшити утримання з з/плати до 25%; згідно листа №18131/24.07.2015 року зменшити до 15%) сума боргу 3650 грн., сплачено станом на 01.12.2015 року 448,11 грн;

- №18131/24.07.2015 від 24.07.2015 року про утримання з заробітної плати 10%, сума боргу 1703,77 грн., станом на 01.12.2015 року сплачено 231 грн. (а.с.30 т.1).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 11.03.2016 року, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції, за цивільною справою №668/592/13-ц скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні щодо розрахунку заборгованості по аліментам задоволено частково, визнано дії державного виконавця ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні щодо визначення заборгованості по аліментам за період з 10.01.2013 року по 01.10.2013 року у сумі 4688,40 грн. неправомірними. Визначено за виконавчим листом №668/592/13-ц від 17.07.2013 року суму заборгованості по аліментам, що нарахована ОСОБА_4 за період з 10.01.2013року по 01.10.2013 року у розмірі 3843,11 грн. В іншій частині скарги відмовлено. При розгляді зазначеної справи встановлено, що 01.10.2013 року державним виконавцем Суворовського ВДВС було відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_4 та направлено стягувачу для відома. 24.10.2013 року державним виконавцем складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментам у розмірі 3563,28 грн. станом на 01.10.2013 року 25.10.2013 року на адресу відділу надійшов лист від ХДП «Біологічна фабрика», в якому зазначено, що ОСОБА_4 з 26.09.2013 року працює слюсарем - ремонтником, цього ж дня державним виконавцем завершено виконавче провадження та 28.10.2013 року направлено за належністю до ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні для подальшого виконання. Ухвала набрала законної сили 13.04.2016 року (а.с.154-156,157-158 т.1).

Листом Корабельного районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області від 10.10.2017 року повідомлено, що перевіркою бази АСВП було встановлено, що виконавче провадження №41430440 з примусового виконання виконавчого листа №668/592/13-ц, виданого Суворовським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_4 понесених ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3650 грн. виконано фактично. 09.03.2016 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Також, виконавче провадження № 40554163 з примусового виконання виконавчого листа №668/592/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 щорічно до 2016 року включно додаткових витрат на навчання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1360 грн. на користь ОСОБА_1 виконано фактично. 22.06.2015 року державним виконавцем винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

З листа Корабельного районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Херсонській області від 04.10.2018 року №49864 вбачається, що додаткові витрати у розмірі 3650 грн. сплачено повністю 06.01.2016 року. Виконавче провадження №41430440 по примусовому виконанню виконавчого листа №668/592 від 08.04.2013, виданого Суворовським районним судом м.Херсона про стягнення з ОСОБА_4 понесених ОСОБА_1 додаткових витрат на дитину, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3650 грн. закінчено 09.03.2016 року на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Рішення суду виконано фактично.

Згідно інформаційного листа Корабельного ВДВС від 04.10.2018 року за № 49863, наданого ОСОБА_7 , вбачається, що перевіркою матеріалів ВП 40554117, було встановлено, що на примусовому виконанні у відділі перебував в/л від 17.07.2013 року про стягнення з ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, починаючи з 10.01.2013 року. Заборгованість по аліментам з 10.01.2013 року по 01.10.2013 року була нарахована Суворовським ВДВС. 05.11.2013 року було відкрито Комсомольським ВДВС виконавче провадження, 07.11.2013 року та 24.07.2015 року (повторно) було направлено постанови про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_4 за місцем роботи. Заборгованість по аліментам станом на 01.11.2013 року у розмірі 5349,75 грн. була сплачена повністю 06.01.2016 року згідно звітів, які надсилалися головним бухгалтером ХДП «Біологічна фабрика» (а.с.18 т.2).

Згідно інформаційного листа Корабельного ВДВС від 04.10.2018 року за №49864, наданого ОСОБА_7 , вбачається, що перевіркою матеріалів ВП 41430440 про стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 3600 грн. було встановлено, що ВП відкрито 10.01.2014 року. 13.01.2014 року державним виконавцем направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_4 , яким зобов`язано головного бухгалтера проводити стягнення з заробітної плати ОСОБА_4 , починаючи з 01.01.2014 року по 10% до погашення 3650 грн. 24.07.2015 року д/виконавець вніс зміни до постанови від 13.01.2014 р. та збільшив розмір стягнення додаткових витрат з заробітної плати з 10% до 15%. Додаткові витрати у розмірі 3650 грн. сплачено повністю 06.01.2016 року. Виконавче провадження № 41430440 закінчено 09.03.2016 року у зв`язку з фактичним виконанням.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період 10.01.2013 року по 18.02.2018 року за №533869 державного виконавця Корабельного ВДВС вбачається, що з моменту примусового виконання вирішення суду про стягнення аліментів у розмірі ј частки від заробітку (доходу відповідача) аліменти щомісячно сплачувалися відповідачем шляхом відрахування з заробітної плати за місцем роботи через бухгалтерію підприємства до лютого 2018 року включно . На момент досягнення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 23 річного віку заборгованість по аліментам за період з 01.07.2016 року по 12.08.2016 року становила 1183,66 грн. 26.03.2018 року д/виконавцем направлено бухгалтеру постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_4 , якою було зобов`язано утримати заборгованість по аліментам у розмірі ј частки, заборгованість розрахувати самостійно відповідно до доходів, які отримав боржник за вказаний період. Згідно довідки- розрахунку заборгованість сплачено повністю у лютому 2018 року, яка отримана стягувачем 09.03.2018 року.

Згідно довідки ТОВ «Злато Таврії» ОСОБА_4 нараховано 5378,78 грн. у 2017 року доходу від оренди земельної ділянки.

Аліменти з зазначеного доходу ОСОБА_4 сплатив самостійно 13.01.2018 року у розмірі 1345 грн згідно квитанції №0181 (а.а.72-73).

З пояснень свідка ОСОБА_8 вбачається, що на час роботи у ВДВС Комсомольського РУЮ м.Херсона державним виконавцем у її провадженні перебували виконавчі листі щодо стягнення аліментів з ОСОБА_4 , які були направлені нею за місцем роботи боржника для виконання. Разом з постановами про звернення стягнення з заробітної плати у процентному відношенні, розмір заборгованості по аліментам був доведений до відома боржника.

Відповідно до ст.ст.191,201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона встановлюється, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пленум Верховного Суду України в п.22 постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що передбачена ст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Підставою стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів є перш за все рішення суду та виконавчий лист, відповідно до яких особу зобов`язано сплатити аліменти як у встановленому грошовому виразі, так і в частині доходу (заробітної плати). Крім того, відповідно до ст. 196 Сімейного кодексу України (далі СК України), для нарахування та стягнення неустойки (пені) повинен бути доведений факт несплати аліментів особою без поважної причини , яка була зобов`язана їх сплачувати відповідно до судового рішення.

Виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України, суд відповідно до вимог ст. 264 ЦПК України повинен при розгляді справи встановити, чи мало місце повідомлення державним виконавцем боржника про наявність боргу та про строк його погашення, оскільки саме з цієї дати у одержувача аліментів виникає право на стягнення пені та з цієї ж дати слід нараховувати пеню за кожен день прострочення виплати заборгованості до її повного погашення.

Порядок стягнення аліментів передбачений ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у ч.ч.3, 4 вказаної статті Закону визначено, що розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому СК України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше ніж встановлено СК України. Державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику у разі: якщо виконавчий документ уперш надійшов до виконання; за заявою сторін виконавчого провадження; у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника; у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку з надходженням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; за власною ініціативою; в інших передбачених законом випадках.

Згідно з ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Із зазначених правових норм слідує, що розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем, а не стягувачем чи боржником, про що останні повідомляються. Визначивши розмір заборгованість, яка виникла з вини боржника, нараховується пеня.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне чи часткове ухилення від аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або проживання з метою запобігання сплаті аліментів; приховання свого місцезнаходження; дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76-80 ЦПК України.

Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості по аліментам покладено на відповідача.

З врахуванням встановлених судом обставин за справою та обставин, встановлених судом при винесенні ухвали Суворовського районного суду м.Херсона від 11.03.2016 року за цивільною справою №668/592/13-ц, а саме, що на день пред`явлення виконавчих листів до примусового виконання 01.10.2013 року відповідач був працевлаштований, тільки 24.10.2013 року державним виконавцем була розрахована заборгованість по аліментам та направлений виконавчий лист для виконання до відділу ВДВС за належністю місця працевлаштування, сума заборгованості до відома божника була доведена йому державним виконавцем ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні, виконавчі листи були направлені на підприємство за місцем роботи боржника з постановами про звернення стягнення на заробітну плату, де з його заробітку відраховувалися максимально можлива частка заробітної плати, в постанові про звернення стягнення на заробітну плату не встановлені терміни погашення заборгованості по аліментам, боржник не ухилявся від сплати аліментів, суд вважає, що відсутня вина відповідача у виникненні заборгованості по аліментам, а тому відсутні правові підстави для притягнення платника аліментів до відповідальності, передбаченої ст.196 СК України, а саме: стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Доводи сторони позивача та надані позивачем довідки про наявність заборгованості за виконавчими листами по аліментам, суд до уваги не приймає з тих підстав, що наявність заборгованість зі сплати аліментів не є підставою для стягнення пені за прострочення сплати аліментів, оскільки за змістом ст.196 СК пеня нараховується з часу невиконання рішення суду з вини боржника, а судом не встановлено вини боржника, у виникненні такої заборгованості. Пред`явлення позивачкою виконавчого листа до примусового виконання не свідчить про те, боржник ухиляється від виконання своїх обов`язків по сплаті аліментів. Доказів приховування відповідачем дійсного розміру заробітної плати (доходу) не надано.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13,76, 81, 89, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180-182, 191, 195, 196, 201 СК України, п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: Корабельний районний відділ державної виконавчої служби у м.Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Суворовський районний відділ державної виконавчої служби у м.Херсоні Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів безпосередньо до Херсонського апеляційного суду з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи за веб-адресою Херсонського міського суду Херсонської області: https://court.gov.ua/sud2125/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І.Майдан

Рішення суду виготовлено 16.01.2020 року.

Суддя: С.І.Майдан