Справа № 196/1584/19
№ провадження 2-о/196/50/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року смт Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді ГУДИМ О.М.

за участі секретаря - Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час її смерті,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час її смерті.

В обґрунтування своїх вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровській області 19.04.2019 року).

За життя ОСОБА_2 заповіту не складала. Вона є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, інших спадкоємців за законом чи заповітом або які мають право на обов`язкову частку в спадщині немає.

В листопаді 2019 року вона звернулася до приватного нотаріуса Царичанського районного нотаріального округу Дніпропетровської області щодо оформлення своїх спадкових прав, проте постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки її місце реєстрації не співпадає з місцем реєстрації її матері, у зв`язку з чим вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Вважала, що оскільки вона проживала разом зі своєю матір`ю по день смерті останньої, а тому прийняла спадщину спільним проживанням.

Відповідно до довідки виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області №2830 від 07.11.2019 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області №2831 від 07.11.2019 року з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з травня 2012 року разом з нею без реєстрації проживали вона та її чоловік ОСОБА_3 .

Відповідно до Акту від 09.12.2019 року, складеного депутатом Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Невтриніс В.І. та за участю свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дійсно з 2012 року вона та її чоловік проживали з ОСОБА_2 , вели спільне господарство, доглядали матір та поховали її.

Таким чином, в даному випадку необхідно встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Враховуючи вищевикладені обставини та посилаючись на ст.ст.293, 315, 316 ЦПК України, прохає встановити факт її постійного проживання разом з спадкодавцем - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 та її представник за довіреністю ОСОБА_6 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали повністю та прохали їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення заявлених вимог ОСОБА_1 не заперечують.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що є сусідкою заявника. Дійсно ОСОБА_1 та її чоловік з 2012 року переїхали проживати до матері ОСОБА_2 , разом вели спільне господарство та доглядали за нею.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що була добре знайома з померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 . Дійсно заявник разом зі своїм чоловіком з 2012 року переїхали проживати до ОСОБА_7 , щоб доглядати за нею.

Суд, заслухавши думку заявника та її представника, покази свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню за слідуючих підстав.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпропетровській області 19.04.2019 року).

За життя ОСОБА_2 заповіту не складала. Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, інших спадкоємців за законом чи заповітом або які мають право на обов`язкову частку в спадщині немає.

Заявник в листопаді 2019 року звернулася до приватного нотаріуса Царичанського районного нтаріального округу Дніпропетровської області щодо оформлення своїх спадкових прав, проте постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки місце реєстрації заявника не співпадає з місцем реєстрації спадкодавця, у зв`язку з чим вона пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини.

Заявник вважала, що оскільки вона проживала разом зі своєю матір`ю по день смерті останньої, а тому прийняла спадщину спільним проживанням.

Відповідно до довідки виконкому Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області №2830 від 07.11.2019 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день своєї смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Могилівської сільської ради Царитчанського району Дніпропетровської області №2831 від 07.11.2019 року з ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з травня 2012 року разом з нею без реєстрації проживали дочка ОСОБА_1 та зять ОСОБА_3 (а.с.17).

Відповідно до Акту від 09.12.2019 року, складеного депутатом Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області Невтриніс В.І. та за участю свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , дійсно з 2012 року ОСОБА_1 та її чоловік проживали з ОСОБА_2 , вели спільне господарство, доглядали матір та поховали її (а.с.14).

Пунктом 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Зі змісту ст.1268 ЦК України для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, виходячи з наведеного, встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_2 породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права, іншої можливості встановити цей факт заявник не має.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, і факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи та показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , наданими в судовому засіданні, згідно яких заявник ОСОБА_1 дійсно постійно проживав зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258, 263-265, 315-319, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час її смерті, задовольнити.

Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 19.04.2019 року.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 24 січня 2020 року.

Головуюча О.М.ГУДИМ