Справа № 739/310/20
Номер провадження 2/739/248/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м.Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої - судді Кочура О.О.,

за участі: секретаря - Худорба Р.Г.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в м. Новгород-Сіверський Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання за ним права приватної власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після смерті батька відкрилась спадщина, яку належним чином прийняла мати позивача ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 мати позивача ОСОБА_3 . Позивач належним чином прийняв спадщину своєї матері, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса. До спадкової маси входить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок належав батькові позивача ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Грем`яцької сільської ради. У вересні 2019 року позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, але нотаріус роз`яснила, що видати свідоцтво вона не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, в якому зазначив, що позовні вимоги підтримує та присить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача - Грем`яцької сільської ради у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без участі їх представника, в якій зазначив, що позов визнають в повному обсязі, з наслідками визнання обізнані.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, та вирішуючи питання щодо наявності законних підстав для визнання позову відповідачем та, відповідно, для його задоволення, у зв`язку з цим, суд враховує наступне.

Як встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Грем`яч, Новгород-Сіверського району Чернігівської області помер ОСОБА_2 (а.с.6).

З наявної у матеріалах справи довідки Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 12.02.2020 року, вбачається, що рішенням виконкому Грем`яцької сільської ради від 15.06.2004 року №25 в АДРЕСА_1 (власник - ОСОБА_2 ). Згідно даних погосподарських книг сільської ради після смерті ОСОБА_2 за вказаною адресою проживала його дружина ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок літера «А-1», 1950 року забудови, веранда літера «а-1», сарай літера «Б-1», баня літера «В-1», літня кухня літера «Л.К.-1», літня кухня літера «Д-1», веранда літера «д», погріб літера «п/г-1», загальна вартість даного житлового будинку та надвірних будівель становить 28 593 грн. 00 коп. (а.с.13-14,15-19). Водночас право власності на вказаний житловий будинок та надвірні будівлі у порядку, передбаченому законодавством, чинним на день смерті ОСОБА_2 ним зареєстроване не було.

Згідно ч.3, ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

До набрання чинності вказаним законом, державну реєстрацію права власності на житлові будинки та споруди регулював ряд нормативних актів, зокрема такі, як «Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР» від 31 січня 1966 року, що втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, «Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих», затверджена наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та інші.

За змістом пункту 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Отже, записи у погосподарських книгах, у період дії вказаних нормативно-правових актів, визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Таким чином довідкою виконкому Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області підтверджується право приватної власності ОСОБА_2 на житловий будинок, збудований у 1950 році, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 буди чоловіком та дружиною, що підтверджується копією Витягу з Державого реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №8 від 27.02.2020 року (а.с.11).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведена спадкова справа № НОМЕР_1 за заявою спадкоємця 1 черги - дружини ОСОБА_3 та видано свідоцтво про право на спадщину ВКК №200707 від 17.04.2008 року на грошові вклади в Н-Сіверському відділенні ВАТ ДОБУ 3048 (а.с.26-27).

Отже, після смерті ОСОБА_2 на підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, його спадщина до складу якої входить також право власності на вказаний вище житловий будинок, з моменту її відкриття перейшла до його дружини ОСОБА_3 (а.с. 26-27 ).

ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Грем`яч Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 (а.с.7).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно копії повідомлення приватного нотаріуса Новгород-Сіверського районного нотаріального округу Шик А.Л. №767/01-16 від 31.07.2019 року, 04.02.2019 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 41/2019 за заявою ОСОБА_1 , сина померлої - спадкоємця за законом (а.с.9). Позивач належним чином прийняв спадщину своєї матері ОСОБА_3 , інших спадкоємців, які б належним чином прийняли спадщину - немає.

Отже, після смерті ОСОБА_3 , її спадщина до складу якої входить також право власності на вказаний вище житловий будинок, успадкований нею після смерті чоловіка ОСОБА_2 з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця за законом, тобто до позивача. Проте позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказаний житловий будинок, оскільки відсутні документи, які посвідчували право власності спадкодавця на вказане майно.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За таких обставин, враховуючи, що позивач набув право власності на житловий будинок, який належав його батьку ОСОБА_2 і після смерті останнього був успадкований його дружиною ОСОБА_3 , однак це право не визнається через відсутність на будинок правовстановлюючих документів, суд вважає за необхідне захистити майнові права позивача, визнавши за ним у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно позов підлягає задоволенню.

Стосовно надвірних будівель, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , суд враховує, що вони призначені для обслуговування вказаного вище житлового будинку, розташованого за цією ж адресою.

Відповідно до статті 186 ЦК України річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов`язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки надвірні будівлі є приналежностями головної речі - житлового будинку, то визнання права власності на нього є визнанням права власності на відповідні господарські будівлі, тому окреме визнання права власності на такі будівлі законодавством не вимагається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 186, 392, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР, «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР», ст.ст.76-81, 83, 200, 206, 247, 258-259, 263-268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП № НОМЕР_3 , право приватної власності, у порядку спадкування за законом, на житловий будинок із надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.О.Кочура