Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1857/18
Провадження по справі № 2/514/104/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кравченко П.А.

за участю секретаря судового засідання Мельниченко Н.М.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 представником якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції, про стягнення грошових коштів за прострочення виконання рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 за договором про правову допомогу адвокат Клименко О.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , який в подальшому уточнив та просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 11 327 грн. 83 коп., що складається з: 8 340 грн. 34 коп. розрахунок інфляційних витрат; 2 987 грн. 32 коп. 3% річних та судові витрати.

В обґрунтування позову посилався на те, що 01 листопада 2016 року Тарутинським районним судом Одеської області було ухвалено рішення у справі № 514/1103/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з залученням третьої особи Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про стягнення грошових коштів за прострочення виконання рішення суду. Рішенням суду з відповідача було стягнуто на користь ОСОБА_1 52 751 грн. 52 коп.

Але відповідач ОСОБА_3 навіть частково борг не погасив, на жодні форми діалогу не виходив.

Тому, враховуючи, що рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 01 листопада 2016 року відповідачем не виконано, позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року провадження у справі відкрито та її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03.03.2020 року на електрону пошту суду надійшов відзив від ОСОБА_3 відповідно до якого просить відмовити у стягнення витрат на правничу допомогу.

03.03.2020 року на електрону пошту суду від ОСОБА_3 надійшло клопотання відповідно до якого просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу з 5000 грн. до 1000 грн.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились. До суду надійшла заява від адвоката позивача ОСОБА_4 , в якій він підтримує позовні вимоги позивача та просить розглянути справу за відсутністю позивача, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.238).

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с235).

Представник третьої особи по справі Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області начальник відділу до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути даний цивільний позов без його участі (а.с.132).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку.

Судом встановлено, що 01 листопада 2016 року Тарутинським районним судом Одеської області було ухвалено заочне рішення №514/1103/16-ц по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з залученням тертьої особи Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про стягнення грошових коштів за прострочення виконання рішення суду, яким з відповідача ОСОБА_3 було стягнуто 52751 гривню 52 копійки (а.с.11).

20 січня 2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження серії ВП №53264630 з примусового виконання виконавчого листа №514/1103/16-ц виданого Тарутинським районним судом Одеської області 14 грудня 2016 року (а.с.14).

28 лютого 2018 року Тарутинським районним судом Одеської області у задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з залученням тертьої особи відділу державної виконавчої служби Тарутинського районного управління юстиції про стягнення грошових коштів за прострочення виконання рішення суду відмовлено. 30.10.2018 року апеляційним судом Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за прострочення виконання рішення суду у розмірі 10 573 грн. 86 коп., що складається з: інфляційних витрат у розмірі 8 593 грн. 16 коп.; 3% річних у розмірі 1980 грн. 70 коп.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд в своїй постанові від 06 червня 2012 року у справі №6-49цс12 прийшов до висновку, що не дивлячись на те, що правовідносини між сторонами виникли не з порушення грошового зобов`язання, а з примусового виконання рішення суду, вони регулюються нормами ч.2 ст.625 ЦК України, а не законодавством про виконавче провадження.

Згідно ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняються на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ст.611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові №6-2168цс-15 від 30 березня 2016 року, за змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Судом встановлено, що відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем, яке належним чином відповідачем не виконане, що дає підстави для стягнення на користь позивача інфляційних втрат за час прострочення та 3% річних від простроченої суми, які входять до складу грошового зобов`язання, оскільки, боржник зобов`язаний відшкодувати інфляційні витрати від знецінення неповернутих коштів.

Відповідно до правової позиції у справі №6-157цс16 від 25.05.2016 року наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

При цьому слід зазначити, що за змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України гривня.

Суд погоджується з розрахунком, наданим представником позивача,згідно якого :

3% річних складають 2 987 гривень 32 коп., що рахувались за формулою (Відсотки) = (сума боргу) х (процентна ставка)/100%/365 (366) днів х (кількість днів).

Таким чином, згідно розрахунку, наданого позивачем, три відсотки річних за період з 20.11.2018 року по 21.12.2019 року розмір трьох процентів річних із суми у розмірі 52751.52 грн. складає 2987.32 грн. (52 751.52 грн. х 3% : 365 днів х 689 днів = 2987.32 грн.).

Розрахунок інфляційних втрат, розраховується за формулою (індекс інфляції) добуток щомісячних індексів за відповідний період (збитки від інфляції)= (сума боргу)х(індекс інфляції)/100%- (сума боргу).

Згідно розрахунку інфляційних втрат за період з 01.02.2018 року по 21.12.2019 року, інфляційні збитки за вказаний період складають 8 340 грн. 34 коп.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню грошові кошти у загальній сумі 11 327 грн. 66 коп. з яких 3% річних в сумі 2 987 грн. 32; інфляційні втрати в сумі 8 340 грн. 34 коп.

Відповідно до ч.ч. 1-2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

При подачі до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с.1).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що 02.12.2019 року адвокатське об`єднання «ПАНТЕОН», в особі керуючого партнера Демчука Ярослава Вікторовича, що надалі іменується «Адвокат», з одного боку та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги № 21 (а.с. 174).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано суду акт приймання передачі наданих послуг від 20.12.2019 року, яка складається з первісної консультації клієнта щодо спірних правовідносин, отримання документів від клієнта, ознайомлення з їх змістом, попердня правова оцінка в розмірі 1 500 грн.; написання та направлення позовної заяви та додатків до неї в розмірі 2 500 грн.; написання та направлення заяви про збільшення позовних вимог в розмірі 1000 грн.; разом 5 000 грн. 00 коп. (а.с.172) та квитанція №55 від 20.12.2019 року (а.с.173).

Разом з тим, позивачем не доведено підтвердження здійснення витрат пов`язаних з наданням первісної консультації клієнта щодо спірних правовідносин, отримання документів від клієнта, ознайомлення з їх змістом, попередня правова оцінка, оскільки позивачем при подачі позову було укладено договір № 319585 про правову допомогу у цивільній справі з адвокатом Клименко О.В., яким було подано зазначений позов.

Матеріали справи не містять відомостей про ознайомлення з матеріалами справи та прийняття участі в судових засіданнях адвоката ОСОБА_4 .

Адвокатом Демчук Я.В. в інтересах позивача було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог та розгляду вказаної заяви без участі позивача та його представника.

За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1000 грн. 00 коп., яка складається з написання та направлення заяви про збільшення позовних вимог та судового збору. В решті судових витрат, відмовити у зв`язку з недоведеністю.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 541, 543, 625 ЦК України, ст.ст. 81, 141, 258, 259, 280-283 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 з залученням тертьої особи Тарутинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про стягнення грошових коштів за прострочення виконання рішення суду задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН грошову суму в розмірі 11 327 гривень 66 коп., яка складається з:

інфляційних витрат в розмірі 8 340 (вісім тисяч триста сорок) гривень 34 копійки.

3 % річних у розмірі 2 987 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) гривень 32 копійки.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок витрат на правову (правничу) допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тарутинський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.07.2020 року.

Суддя П.А. Кравченко