Справа № 129/3196/19
Провадження № 22-ц/801/1321/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Капуш І. С.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 рокуСправа № 129/3196/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючої : Копаничук С. Г.

Суддів: Медвецького С.К., Голоти Л. О.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» на заочне рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2019 року, постановлене в приміщенні того ж суду під головуванням судді Капуша І.С., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В с т а н о в и в :

18.11.2019 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі- Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором. Зазначило, що 05 липня 2018 року між ним та ОСОБА_1 , шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) № 476982403. На виконання умов договору, на ім`я ОСОБА_1 відкрито поточний рахунок, на умовах тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, та останній отримав кредитну картку. Банк та ОСОБА_1 підписали заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) з визначенням бажаного розміру кредиту 12700 грн., з максимальним розміром кредиту 250000 грн та строком кредитування на 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк. ОСОБА_1 погодився на відкриття поточного рахунку НОМЕР_1 в гривні, на умовах того, що процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами, із здійсненням часткового повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу в розмірі 5% від суми заборгованості за кредитом. В зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору ОСОБА_1 , станом на 04.11.2019 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 21 212,69 грн., яка складається з: 12674,06 грн. заборгованості за основним боргом (кредитом); 5 881,71 грн. за відсотками за користування кредитом; 13,97 грн по комісії; 1412,49 грн. пеня за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 1002,56 грн. по пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом; 135,38 - 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 92,52 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом. Зазначило, що в червні 2019 року на адресу ОСОБА_1 надсилалася претензія з вимогою про погашення заборгованості за кредитом, проте дана претензія залишилася без відповіді.

Просило суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Гайсинського районного суду від 24.12.2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором - за основним кредитом в розмірі 12674,06 грн. та судові витрати в розмірі 1152,60 грн.

В апеляційній скарзі банк просить зазначене рішення суду скасувати через порушення судом норм процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким його вимоги задовольнити повністю. Зазначило, що сторони в договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) погодили умови щодо сплати позичальником відсотків за користування кредитними коштами, пені та комісійної винагороди за обслуговування використаної частини кредиту, а тому в суду першої інстанції не було підстав для відмови у задоволенні позову. Вказало, що суд не врахував обґрунтування нарахованої заборгованості за 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, що підлягають нарахуванню згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України і безпідставно відмовив в їх стягненні .

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги ,позовних вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги , заявлених позовних вимог та підстав позову ,суд апеляційної інстанції вважає що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам закону відповідає не повністю.

Задовольняючи позов частково та стягуючи з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту, суд першої інстанції виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку банку не повернуті.

Відмовляючи у стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитом, 3% річних від простроченої суми основного боргу, 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, комісії та пені, суд, посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, виходив з того, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Будь-які докази того, що підписана ОСОБА_1 заява про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування підтверджує погодження між ним та позивачем відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором у виді комісії та пені за прострочення виконання зобов`язань за Договором, в матеріалах справи відсутні.

Колегія суддів вважає, що задовольняючи вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту і відмовляючи у стягненні заборгованості за комісією та пенею, суд вірно встановив обставини справи, які перевірив доказами, оціненими відповідно до ст.89 ЦПК України, правильно визначив спірні правовідносини та застосував до них норми права.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися з висновком суду про відмову у задоволенні позову в частині стягнення відсотків за користування кредитом та 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу(кредиту) і процентів за користування кредитом, оскільки суд не вірно встановив обставини в цій частині вимог.

Згідно із статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти)і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За правилами ,передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо)або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом встановлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання, до повного виконання грошового зобов`язання.

Згідно п. 1.16. Розділу XXII Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі «ДКБО»), затвердженого постановою правління AT «Ощадбанк» від «05» серпня 2015 року № 694, за користування Кредитом Клієнт зобов`язаний сплачувати Банку проценти в порядку та розмірах, визначених в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) та в Додатку № 1 до Договору, - в разі зміни умов кредитування згідно пункту 11.1.3. Розділу ХХ Договору. У випадку, передбаченому в Заяві на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт зобов`язаний щомісячно (у терміни, передбачені для сплати процентів) здійснювати часткове повернення Кредиту шляхом сплати суми обов`язкового щомісячного платежу, якщо це вимагається умовами надання Кредиту.

Відповідно до п. 1.27 ДКБО, будь-яке невиконання Клієнтом умов Договору породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за Кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором.

Пунктом 1.28 ДКБО також передбачено, що Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) затримання сплати Клієнтом заборгованості по Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; 3) несплати Клієнтом більше однієї виплати за Кредитним договором, яка перевищує п`ять процентів суми Кредиту; 4) іншого істотного невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів.

Згідно п. 1.24. ДКБО, за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання Клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені Кредитним договором, Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня, коли відповідна сума мала бути сплачена, до дати фактичної її сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 6.3. Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), Клієнт погодився, що йому можуть бути встановлені наступні максимальні параметри кредитування: бажаний розмір Кредиту - 12700грн., Максимальний розмір Кредиту - 250 000 грн.. Строк кредитування - 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк.

Згідно з п. п. 6.6.1 - 6.6.2 Заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: - 38 відсотків річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім випадку користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду; - 0,001 відсотків річних за користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування Кредитом сплачуються щомісячно згідно умов Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 липня 2018 року ОСОБА_1 уклав з банком договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Згідно з умовами договору та тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та інформаційних стендах, банк відкрив для ОСОБА_1 поточний рахунок та надав платіжну картку № НОМЕР_2 . Підписана між банком та ОСОБА_1 заява про приєднання до договору містить розділ «Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту)», в якому погоджено бажаний розмір кредиту 12700 грн., максимальний розмір кредиту 250000 грн та строк кредитування на 60 місяців з можливим подовженням на той самий строк, відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 в гривні, а також розмір процентної ставки за кредитом, що є фіксованою і складає 38% річних за користування кредитними коштами, із здійсненням часткового повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу в розмірі 5% від суми заборгованості за кредитом.

Вказана заява підписана ОСОБА_1 , що свідчить про його обізнаність та згоду з умовами надання кредитних коштів, розміром, правилами нарахування відсотків за користування кредитом та відповідальністю за невиконання її умов.

За змістом ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Індекс інфляції та 3% річних від простроченої суми підлягають сплаті до моменту фактичного повернення боргу.

В зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору ОСОБА_1 , станом на 04.11.2019 року виникла заборгованість за кредитним договором, зокрема, за відсотками за користування кредитом у розмірі 5 881,71 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 135,38 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом у розмірі 92,52 грн..

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ОСОБА_1 кредитору не повернув і умови договору не виконував, колегія суддів вважає, що в даному випадку стягненню підлягає заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3% річних від простроченої суми основного боргу у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України та 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на погодження сторонами у договорі відсоткової ставки за користування кредитними коштами уваги не звернув, а тому рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні відсотків за користування кредитом, 3% річних від простроченої суми основного боргу та 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду у цій частині обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що є підставами для його часткового скасування з прийняттям у цій частині нового рішення про задоволення позову.

Виходячи з вищенаведених норм та доведеності невиконання відповідачем зобов`язання в частині сплати відсотків за користування кредитом, 3% річних від простроченої суми основного боргу та 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом, суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь банку підлягає стягненню заборгованість у розмірі 6109,61 грн. В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, апеляційний суд виходить із такого розрахунку: (1921 грн. - сума судового збору, сплаченого за подання позовної заяви + 2 881,50 грн. - сума судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги) / 21212,69 грн. - ціна позову х 18 780,67 грн. - розмір позовних вимог, який підлягає до задоволення), що становить 4251,90 грн. і підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити частково.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 24 грудня 2019 року в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками за користування кредитом, 3% річних від простроченої суми основного боргу, 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом та розподілу судових витрат - скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за відсотками за користування кредитом, 3% річних від простроченої суми основного боргу, 3% річних за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом у розмірі 6109,61 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» судові витрати в розмірі 4251,90 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» (код ЄДРПОУ - 09302607, МФО 302076, п/р № НОМЕР_3 в філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк»)

Відповідач: ОСОБА_1 , паспорт серія НОМЕР_4 , виданий Гайсинським PC УДМС України у Вінницькій області, дата видачі 11.10.2013 року, реєстраційний номер платника податків

Головуючий : С. Г. Копаничук

Судді : С. К. Медвецький

Л. О. Голота