РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/4455/19

Провадження № 2-о/638/27/20

26.11.2020 р. Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщені Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за заявою ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», заінтересовані особи територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради, територіальна громада с. Таранівка Зміївського району Харківської області в особі Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою,

встановив:

28.03.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулось ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», з заявою про визнання спадщини відумерлою, яку в подальшому було уточнено.

Свою заяву ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк» обгрунтовує тим, що 11.11.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та дочірним підприємством «Автогазсистема» укладено договір кредитної лінії № 53. В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором було укладено Іпотечний договір № 71 від 11.11.2008, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Палевою О.М., зареєстрований в реєстрі за № 8040, укладений між ВАТ „Ощадбанк та ОСОБА_1 (як Іпотекодавцем Майновим поручителем боржника за Кредитним договором ДП „Автогазсистема). Предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно, а саме: квартира, ізольована, трьохкімнатна АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат житловою площею - 42,2 кв.м, загальною площею - 56,9 кв.м., реєстраційний номер майна: 6223845. Право іпотеки АТ „Ощадбанк зареєстровано в Державному реєстрі іпотек, витяг про реєстрацію № 21652362 від 11.11.2008. та в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, витяг про реєстрацію № 21652402 від 11.11.2008. Право власності померлого ОСОБА_1 на предмет іпотеки підтверджується Договором купівлі-продажу квартири від 30.06.2004, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Яновою О.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 2477. Право власності померлого ОСОБА_1 зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 02.07.2004, за реєстраційним номером: 6223845, за реєстровим № П-1-34856 в книзі 1, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4031625 від 02.07.2004. Заявником АТ «Ощадбанк» отримано інформаційну довідку щодо Квартири з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 159406747 від 13.03.2019, з якої вбачається, що на теперішній час право власності на квартиру зареєстровано за померлим ОСОБА_1 та на інших осіб не перереєстровано. Крім того, з отриманої інформаційної довідки вбачається наявність чинних записів про обтяження Квартири іпотекою та забороною відчуження АТ «Ощадбанк». У зв`язку з невиконанням зобов`язань Позичальником за Кредитним договором 11.11.2009р. за заявою Банку приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єрьоменко В. В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 352, на Іпотечному договорі з метою звернення стягнення на Предмет іпотеки - Квартиру. Вказаний виконавчий напис неодноразово пред`являвся до органів ДВС з метою звернення стягнення на Квартиру із сумою стягнення 423 914,88 грн. В останнє виконавчий напис був повернутий стягувану АТ «Ощадбанк» згідно постанови державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувану від 12.10.2012р. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що Квартира не була реалізована на прилюдних торгах. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, про що 22.01.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції вчинено актовий запис про смерть № 1159.

В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник Харківської міської ради, проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити. Також просив суд залишити заяву без розгляду у зв`язку з існуванням спору про право.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.11.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та дочірним підприємством «Автогазсистема» укладено договір кредитної лінії № 53, відповідно до умов якого Позичальник отримав кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 7000000,00 (сім мільйонів) гривень з остаточним терміном повернення не пізніше 10 листопада 2009 року зі сплатою процентів за користування Кредитом в розмірі 22 % (двадцять два) відсотки річних.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором було укладено Іпотечний договір № 71 від 11.11.2008, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Палевою О. М., зареєстрований в реєстрі за № 8040, укладений між ВАТ „Ощадбанк та ОСОБА_1 (як Іпотекодавцем Майновим поручителем боржника за Кредитним договором ДП „Автогазсистема).

Предметом іпотеки за цим Договором є нерухоме майно, а саме:

- квартира, ізольована, трьохкімнатна АДРЕСА_1 , яка складається з трьох кімнат житловою площею - 42,2 кв.м, загальною площею - 56,9 кв.м, реєстраційний номер майна: 6223845.

Право іпотеки АТ „Ощадбанк зареєстровано в Державному реєстрі іпотек (витяг про реєстрацію № 21652362 від 11.11.2008) та в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна (витяг про реєстрацію № 21652402 від 11.11.2008)

Право власності померлого ОСОБА_1 на предмет іпотеки підтверджується Договором купівлі-продажу квратири від 30.06.2004, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Яновою О. Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 2477.

Право власності померлого ОСОБА_1 зареєстровано КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 02.07.2004., за реєстраційним номером: 6223845, за реєстровим № П-1-34856 в книзі 1, згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4031625 від 02.07.2004.

АТ «Ощадбанк» отримано інформаційну довідку щодо Квартири з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 159406747 від 13.03.2019, з якої вбачається, що на теперішній час право власності на квартиру зареєстровано за померлим ОСОБА_1 та на інших осіб не перереєстровано. Крім того, з отриманої інформаційної довідки вбачається наявність чинних записів про обтяження Квартири іпотекою та забороною відчуження АТ «Ощадбанк».

11.11.2009р. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Єрьоменко В.В. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 352, на Іпотечному договорі з метою звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказаний виконавчий напис неодноразово пред`являвся до органів ДВС з метою звернення стягнення на Квартиру із сумою стягнення 423 914,88 грн. В останнє виконавчий напис був повернутий стягувану АТ «Ощадбанк» згідно постанови державного виконавця Дзержинського ВДВС Харківського міського управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувану від 12.10.2012р. на підставі п.3 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що Квартира не була реалізована на прилюдних торгах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, про що 22.01.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції вчинено актовий запис про смерть № 1159.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що до нотаріальної контори спадкоємці померлого ОСОБА_1 не звертались.

Відповідно статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно частин 1-3 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. У разі якщо на об`єкті нерухомого майна на момент відкриття спадщини знаходиться рухоме майно, що входить до складу спадщини, таке рухоме майно переходить у власність територіальної громади, якій передано нерухоме майно. Заява про визнання спадщини відумерлою може також бути подана кредитором спадкодавця, а якщо до складу спадщини входять земельні ділянки сільськогосподарського призначення - власниками або користувачами суміжних земельних ділянок. У такому разі суд залучає до розгляду справи органи місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та/або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини. Особи, які мають право або зобов`язані подавати заяву про визнання спадщини відумерлою, мають право на одержання інформації з Спадкового реєстру про заведену спадкову справу та видане свідоцтво про право на спадщину. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Норми п. 8 ч. 2 ст. 293 ЦПК України вказують, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Згідно статтею 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно статті 335 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

Норми статті 337 ЦПК України вказують, що справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковою участю заявника та з обов`язковим повідомленням усіх заінтересованих осіб. Справа про визнання спадщини відумерлою розглядається судом з обов`язковим залученням до участі у справі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини та (або) за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Статтею 338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Роз`яснення викладені у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вказують, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 ЦПК України залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Згідно статями 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно п.п. 3.21,3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮ України від 22.02.2012 року №269/5, спадкоємець який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Банком не надано доказів того чи була прийнята спадщина фактично, не має жодних відомостей щодо осіб які були зареєстровані разом з спадкодавцем на момент смерті.

Не надано жодних доказів про існування чи не існування дітей, батьків спадкодавця, які мають обовязкову частку відповідно до ст.1241 ЦК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265,273 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Харківське обласне управління АТ «Ощадбанк», заінтересовані особи територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради, територіальна громада с. Таранівка Зміївського району Харківської області в особі Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання спадщини відумерлою відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду до або через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня виготовлення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07.12.2020 року.

Суддя: