Справа № 2 1533/11
Номер провадження 6/638/287/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретарки судового засідання Корнієнко К. С.,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Богатиренка Артура Ігоровича про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи в порядку ст. 439 Цивільного процесуального кодексу України,

установив:

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Богатиренко А. І. звернувся 13.04.2020 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова із поданням, в якому просить суд постановити вмотивоване рішення суду про надання дозволу приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Богатиренку Артуру Ігоровичу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) для проведення виконавчих дій, а саме: опису та арешту майна боржника, з метою примусового виконання рішення суду про солідарне стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Європартнер Фінанс» () заборгованості за кредитними договорами № 15.22 28/08 СК та № 15.76 28/08 СК в сумі 10959194 (десять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`яносто чотири гривні 07 коп., судового збору в сумі 3219,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 250,00 грн.) Розглянути подання без участі приватного виконавця. Про прийняте рішення письмово повідомити за адресою: 61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 14, поверх 2/3, офіс 3.

В обґрунтування подання зазначається, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Богатиренка А. І. перебуває виконавче провадження АСВП № 60170436 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 2 1533/11, виданого 13.08.2013 Дзержинським районним судом м. Харкова про солідарне стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь TOB «Європартнер Фінанс» () заборгованості за кредитними договорами № 15.22 28/08 СК та № 15.76 28/08 СК в сумі 10959194 (десять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`яносто чотири гривні 07 коп., судового збору в сумі 3219,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 250,00 грн. Боржником за виконавчим листом, що знаходиться на примусовому виконанні є ОСОБА_1 . 27.09.2019 р. приватним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до відповіді КП «ХМБТІ» та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником на праві власності зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_2 . За інформацією Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває. Згідно відповіді МВС за боржником зареєстрований на праві власності автомобіль HONDA CR V 2000 р. в., днз НОМЕР_3 , який у подальшому було оголошено у розшук згідно постанови приватного виконавця про розшук майна боржника ВП 60170436 від 29.10.2019. 23.12.2019 виходом за адресою: АДРЕСА_3 було встановлено місце знаходження за вказаною адресою вищезазначеного транспортного засобу, але провести опис та арешт майна виявилося неможливим, оскільки боржник вчинив дії, якими перешкодив виконанню рішення суду, за результатами чого складено акт приватного виконавця та подано відповідну заяву до органів національної поліції, що прибули на виклик під час проведення виконавчих дій. На письмову вимогу приватного виконавця щодо надання для опису та арешту автотранспортного засобу боржник не реагує, рухоме майно приховує. Згідно повідомлення ПФУ на обліку в органах ПФУ боржник не перебуває, пенсії не отримує, не отримує доходів за трудовими договорами. 24.02.2020 р. та 13.03.2020 р. здійснені виходи за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 , однак, потрапити до квартири боржника не виявилося можливим, оскільки боржник двері відчиняти відмовився, про що складені відповідні акти приватного виконавця. Враховуючи, що у боржника ОСОБА_1 відсутні кошти на рахунках в банківських установах, наявність ліквідного рухомого майна, на яке може бути безперешкодно звернуто стягнення, існує необхідність в примусовому проникненні до житла боржника з метою проведення огляду, арешту й опису належного боржнику нерухомого майна.

За змістом ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Подання розглядається без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за відсутності приватного виконавця, що узгоджується із положеннями ч. 2 ст. 439 ЦПК України.

Розглянувши подання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про таке.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 грудня 2012 року по справі № 2 1533/2011 р., номер провадження 2/2011/78/2012 (головуючий суддя Гайдук Л. П.) позовні вимоги публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості задоволені. Вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитними договорами № 15.22 28/08 СК та № 15.76 28/08 СК в сумі 10959194 (десять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`яносто чотири) гривні 07 копійок, судовий збір в сумі 3219,00 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250,00 гривень. Рішення набрало законної сили 29 травня 2013 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 липня 2019 року по справі № 2 1533/11, номер провадження 6/638/344/19 (головуючий суддя Шишкін О. В.) замінено стягувача у виконавчому листі, виданого Дзержинським районним судом міста Харкова від 13.08.2013 року по справі № 2 1533/2011 р., про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ПАТ «ВТБ Банк» (01135, м. Київ, бульвар Т. Шевченка / вул. Пушкінська, 8/26, ) заборгованості за кредитними договорами № 15.22 28/08 СК та № 15.76 28/08 СК від 21.04.2008 р. у розмірі 10959194,07 грн. з ПАТ «ВТБ Банк» (код ЄДРПОУ 135, адреса 01135, м. Київ, бульвар Т. Шевченка / вул. Пушкінська, 8/26) на ТОВ «Європартнер Фінанс» (, адреса 61058, м. Харків, вул. Культури, 9, к. 1).

Постановою приватного виконавця Богатиренка Артура Ігоровича від 27 вересня 2019 року ВП № 60170436 відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа № 2 1533/11, виданого 13.08.2013 р. Дзержинським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНН НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН НОМЕР_1 ) на користь TOB «Європартнер Фінанс» (, адреса: 61058, м. Харків, вул. Культури, 9, к. 1) заборгованість за кредитними договорами № 15.22 28/08 СК та № 15.76 28/08 СК в сумі 10959194 (десять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`яносто чотири гривні 07 копійок, судовий збір в сумі 3219,00 грн. (три тисячі двісті дев`ятнадцять) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250,00 (двісті п`ятдесят) грн. 00 коп. Вказана постанова отримана ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 568.

Приватним виконавцем Богатиренком Артуром Ігоровичем при примусовому виконанні виконавчого листа № 2 1533/11, виданого 13.08.2013 р. Дзержинським районним судом м. Харкова, винесена постанова про розшук майна боржника ВП № 60170436 від 29.10.2019 р., а саме: HONDA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , що належить боржнику ОСОБА_1 .

З метою перевірки майна боржника виконавцем направлялися запити до реєструючих установ, стосовно виявлення у боржника рухомого майна, заробітної плати, пенсії, інших видів доходів для погашення суми боргу.

В листі комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради від 28.11.2019 р. № 15303/04 08/19 зазначається, що станом на 31.12.2012 р. на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві приватної власності зареєстрована квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 25.06.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Трубніковим С. О., р. № 3301.

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 11.01.2020 р. за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5

23.12.2019 р. виходом за адресою: АДРЕСА_3 було встановлено місце знаходження за вказаною адресою транспортного засобу HONDA, реєстраційний номер НОМЕР_3 , але провести опис та арешт майна виявилося неможливим, оскільки боржник вчинив дії, якими перешкодив виконанню рішення суду, за результатами чого складено акт приватного виконавця АСВП № 60170436.

21.01.2020 р. за № 304 приватним виконавцем Богатиренком А. І. направлений виклик до приватного виконавця на ім`я ОСОБА_1 , факт направлення підтверджується фіскальним чеком ПН 55 від 22.01.2020 р.

21.01.2020 р. за № 305 приватним виконавцем Богатиренком А. І. направлена вимога виконавця на ім`я ОСОБА_1 , факт направлення підтверджується фіскальним чеком ПН 55 від 22.01.2020 р.

03.02.2020 р. за № 462 приватним виконавцем Богатиренком А. І. направлений виклик до приватного виконавця на ім`я ОСОБА_1 , факт направлення підтверджується фіскальним чеком ПН 55 від 05.02.2020 р.

03.02.2020 р. за № 463 приватним виконавцем Богатиренком А. І. направлена вимога виконавця на ім`я ОСОБА_1 , факт направлення підтверджується фіскальним чеком ПН 55 від 05.02.2020 р.

24.02.2020 р. здійснено вихід за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 , однак, потрапити до квартири боржника не виявилося можливим, оскільки боржник двері відчиняти відмовився, про що складено відповідний акт приватного виконавця АСВП № 60170436.

13.03.2020 р. здійснено вихід за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 , однак, потрапити до квартири боржника не виявилося можливим, оскільки двері квартирі ніхто не відчинив, про що складено відповідний акт приватного виконавця АСВП № 60170436.

За інформацією Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

З метою розшуку майна, належного боржнику, приватним виконавцем надіслані запити до установ та організацій, уповноважених здійснювати реєстрацію права власності на окремі види майна.

Встановлено, що згідно відповіді МВС за боржником зареєстровано на праві власності автомобіль HONDA CR V 2000 р. в., державний номерний знак НОМЕР_3 , який у подальшому було оголошено у розшук згідно постанови приватного виконавця про розшук майна боржника ВП 60170436 від 29.10.2019 р.

Згідно повідомлення ПФУ на обліку в органах ПФУ боржник не перебуває, пенсії не отримує, не отримує доходів за трудовими договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Згідно із частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» і пункт 4 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч. 1, 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 13 ч. 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII визначено, що заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно частини першої статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 особисто отримала постанову про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 568, отже боржник ОСОБА_1 вважається повідомленою про початок примусового виконання рішення суду.

З метою перевірки майнового стану та опису майна боржника приватним виконавцем 23 грудня 2019 року, 24 лютого 2020 року, 13 березня 2020 року здійснені виїзди за адресою: АДРЕСА_4 . Перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 відмовилася забезпечити доступ до квартири, про що виконавцем були складені відповідні акти.

Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII).

З огляду на наведене, акти приватного виконавця про неможливість здійснити перевірку майнового стану боржника, оскільки боржник не впустив приватного виконавця до квартири за адресою: АДРЕСА_4 , свідчать про невиконання боржником ОСОБА_1 обов`язків, визначених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII, чинення перешкод своєчасному та в повному обсязі вчиненню виконавчих дій.

За таких обставин з огляду на те, що заборгованість боржником не погашена, рішення суду не виконане, приватний виконавець не має можливості потрапити до квартири боржника з метою проведення перевірки майнового стану, опису і арешту нерухомого майна боржника, який добровільно доступ до майна не надав, примусове проникнення до нерухомого майна в даному випадку буде єдиним можливим способом виконання рішення суду.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

За змістом частини 1, 2 статті 311 ЦК України житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Згідно із п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано.

Так, згідно ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції (ч. 1). Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (ч. 2).

Отже, дана норма дозволяє втручатися у здійснення особою права на житло чи інше володіння згідно із законом і в інтересах економічного добробуту країни, для захисту прав і свобод інших осіб, якщо таке втручання було пропорційним.

В даному випадку втручання у право боржника ОСОБА_1 на повагу до її володіння здійснено судом згідно із законом і є пропорційним переслідуваній меті, оскільки здійснюється в інтересах дотримання прав та свобод стягувача, рішення на користь якого не знаходить свого виконання протягом значного періоду часу, що порушує права стягувача.

На підставі ст. ст. 19, 30, 129 1 Конституції України, ст. 311 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404 VIII, керуючись ст. ст. 18, 353, 439 ЦПК України, суд

постановив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Богатиренка Артура Ігоровича про примусове проникнення до житла боржника фізичної особи в порядку ст. 439 Цивільного процесуального кодексу України задовольнити.

Надати дозвіл приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Богатиренку Артуру Ігоровичу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) для проведення виконавчих дій, а саме: опису та арешту майна боржника, з метою примусового виконання рішення суду про солідарне стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Європартнер Фінанс» () заборгованості за кредитними договорами № 15.22 28/08 СК та № 15.76 28/08 СК в сумі 10959194 (десять мільйонів дев`ятсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто дев`яносто чотири) гривні 07 коп., судового збору в сумі 3219,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 250,00 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до ч. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19), строки, визначені в тому числі статтями 353, 354 цього Кодексу, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий: