Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження 6/711/6/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Черкаси подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про визначення частки боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,

В С Т А Н О В И В:

Приватний виконавець Плесюк О.С. звернувся до суду з поданням про визначення частки боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

В обґрунтування доводів подання зазначає, що у приватного виконавця на виконанні перебуває виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси №711/10526/16-ц від 09.11.2017р., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 15.02.2014р. в сумі 685483,80грн. та 6854грн. судового збору, а всього 692338,63грн.

В ході вчинення виконавчих дій встановлено, що ОСОБА_1 з 30.12.1993р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 ОСОБА_4 згідно державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 785342 від 07.04.2010 та серії ЯИ 785341 від 10.02.2010 на праві власності володіє:

- земельна ділянка, площею 0,25га, кадастровий номер :01:004:0114, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельна ділянка площею 0,1166га, кадастровий номер:01:004:0115, цільове призначення для особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до договорів дарування від 27.04.2018р., вищевказані земельні ділянки були подаровані ОСОБА_4 ОСОБА_5 .

Проте, постановою Апеляційного суду Черкаської області від 25.04.2019р. у справі №711/6310/18 визнано недійсними договори дарування від 27.04.2018р. вказаних вище земельних ділянок.

Тому виконавець вважає, що ОСОБА_4 набула зазначені земельні ділянки перебуваючи в шлюбі із боржником, їх не відчужувала, а відтак вони є спільною сумісною власністю подружжя.

З огляду на викладене, приватний виконавець звернувся до суду з вказаним поданням в якому просив визначити частку ОСОБА_1 у праві спільної власності на вказані вище земельні ділянки у розмірі Ѕ.

Приватний виконавець в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду подання був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив.

Суд, враховуючи, що відповідно до ЦПК України розгляд справи проводився за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України).

Дослідивши подання та додані до нього письмові докази, а також матеріали цивільної справи № 711/10526/16-ц, суд встановив обставини та прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

За змістом ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику.

Аналіз наведених положень чинного законодавства України в сукупності зі змістом ст.ст. 366, 371 ЦК України дає підстави для висновку про те, що при вирішенні питання стосовно визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, слід встановити, що у боржника відсутнє інше майно, на яке може бути звернуто стягнення, що і призводить до необхідності примусового визначення судом відповідної частки боржника, і лише у такому випадку втручання у мирне володіння майном, що передбачено ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є виправданим та допустимим.

Відповідні висновки містяться і у постановах Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі №464/2227/17 та від 25.04.2018 року у справі №534/795/14-ц.

Разом з тим, під час дослідження судом матеріалів цивільної справи №711/10526/16-ц встановлено, що відповідно до листа регіонального сервісного центру в Черкаській області від 07.12.2017 № 31/23/1-2072 за боржником обліковується 8 транспортних засобів:

1. TECHAU ТВ8.5/13.5, (1993), сірий, № шасі НОМЕР_1 , днз НОМЕР_2 , свідоцтво НОМЕР_3 від 21.06.2008.

2. HOBBY 535, (1987), білий, № шасі НОМЕР_4 , днз НОМЕР_5 , свідоцтво НОМЕР_6 від 30.06.2009.

3. ПР KARA VAN USM2200-74ST, (2007), чорний, № шасі НОМЕР_7 , днз НОМЕР_8 , свідоцтво НОМЕР_9 від 27.10.2009.

4. ПР KARA VAN USM2200-74ST, (2007), чорний, № шасі НОМЕР_10 , днз НОМЕР_11 , свідоцтво НОМЕР_12 від 18.06.2010.

5. ПР BOAT TRAILLER SLV20L, (2006), сірий, № шасі НОМЕР_13 , днз НОМЕР_14 , НОМЕР_15 від 18.06.2010.

6. VOLKSWAGEN GOLF VARIANT 1598 (2014), сірий, № двигуна НОМЕР_16 , № кузова НОМЕР_17 , днз НОМЕР_18 , свідоцтво НОМЕР_19 від 17.05.2017.

7. EZ LOADER ААК, (2002), червоний, № шасі 1 НОМЕР_20 , днз НОМЕР_21 , свідоцтво НОМЕР_22 від 10.10.2012.

8. KARA VAN B-3100-DB-74, (2008), чорний, № шасі НОМЕР_23 , днз НОМЕР_24 , свідоцтво НОМЕР_25 від 27.10.2009.

Приватний виконавцем на вказані транспортні засоби накладений арешт постановою від 13.12.2017р. та вказане обтяження внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Крім того, постановою від 13.12.2017р. вказані транспортні засоби оголошено у розшук.

Тобто, як вбачається з зазначених матеріалів та встановлено судом, у боржника наявне особисте рухоме майно, питання щодо звернення стягнення на яке виконавцем вирішено.

Безумовним є те, що рішення суду є обов`язковим та має бути у будь-якому випадку виконане добровільно боржником або ж у примусовому порядку, однак виконання рішення суду має відбуватись у порядку та у спосіб, передбачений законом. Неналежне виконання боржником свого обов`язку по виконанню рішення суду та можливе ухилення від такого виконання, не передбачає законодавчого дозволу на здійснення примусового виконання рішення суду у спосіб, що не відповідає встановленим національним законодавством процедурам.

Таким чином, дослідивши та надавши оцінку наданим суду доказам у їх сукупності, суд з урахуванням вимог ст.48 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 443 ЦПК України, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення частки боржника ОСОБА_1 , на 1/2 частину земельних ділянок, що були нажиті останнім за період перебування у шлюбі разом з дружиною ОСОБА_4 , оскільки у боржника наявне інше рухоме майно на яке було звернуто стягнення, що в свою чергу, не виправдовує втручання у мирне володіння майном, що передбачено ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 267, 353-355, 431, 443, 446 ЦПК України, ст. ст. 366, 371 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Плесюка Олексія Степановича про визначення частки боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - залишити без задоволення.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повний текст ухвали суду виготовлено 30.06.2020 року. ( з урахуванням вихідних днів).

Головуючий: Р. В. Демчик