ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року

м. Харків

справа № 638/148/19-ц

провадження № 22ц/818/614/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Бровченка І.О., Колтунової А.І.

перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2019 року в складі судді Цвірюка Д.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській області про визнання дій неправомірними

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 - залишено без розгляду.

На вказану ухвалу суду 20 листопада 2019 року ОСОБА_1 за допомогою системи «Електронний суд» до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 21 листопада 2019 року витребувано зазначену справу з Дзержинського районного суду м. Харкова.

Справа надійшла до суду апеляційної інстанції 19 грудня 2019 року.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - залишено без задоволення; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2019 року - залишено без руху та встановлено апелянту строк 10 днів для приведення апеляційної скарги у відповідність до вимог статті 356 ЦПК України, а саме надання апеляційної скарги в паперовому вигляді, скріпленої його підписом, із зазначенням найменування та місцезнаходження відповідача, а також копії апеляційної скарги для відповідача, та сплати судового збору в розмірі 384,20 грн або надання доказів, що підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення відповідно до закону,з дня отримання копії цієї ухвали.

На виконання вказаної ухвали 14 січня 2020 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла виправлена апеляційна скарга з підписом апелянта та зазначенням відповідача і його реквізитів та її копія, а також клопотання про звільнення від сплати судового збору. На підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору апелянтом надана копія виписки банку щодо відсутності у нього коштів на рахунку за період з 01 вересня 2019 року по 01 січня 2020 року.

Проаналізувавши доводи апелянта, викладені у вищевказаному клопотанні та апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 не в повному обсязі усунуто недоліки, про які зазначено в ухвалі про залишення його апеляційної скарги без руху, а саме не сплачено судовий збір та не надано доказів щодо наявності підстав для звільнення від його сплати.

При цьому, судова колегія виходить з наступного.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору мотивовано тим, що спір у справі стосується захисту прав на отримання винагороди, тобто трудових прав, інших джерел доходу він не має, його майновий стан є скрутним.

Відповідно до частин 1, 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

У частині другій зазначеної статті передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору та звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є адвокатом та на підставі укладених з Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській області контрактів та доручень надавав безоплатну вторинну допомогу населенню, однак відповідач не виконав свій обов`язок з оплати його послуг та відшкодування витрат, внаслідок чого позивач просив визнати дії Центру неправомірними.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з договірних правовідносин щодо виплати винагороди адвоката та відшкодування витрат, пов`язаних з наданням безоплатної вторинної правової допомоги, що регулюються, зокрема, Порядком

оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України

від 17 вересня 2014 року № 465, а не з трудових правовідносин.

Тому, підстав для застосування вимог пункту 3 частини 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір», згідно яких, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, чи звільнити від його сплати, якщо предметом позову є захист трудових прав, не вбачається.

Крім того, за змістом статті 8 вказаного Закону, навіть якщо предметом спору є захист трудових прав, суд при вирішенні питання щодо звільнення від сплати судового збору зобов`язаний виходити з майнового стану учасника справи.

На підтвердження свого скрутного майнового стану та відсутності доходів ОСОБА_1 надано до суду апеляційної інстанції виписку АТ КБ «ПриватБанк» по його картці за період з 01 вересня 2019 року по 01 січня 2020 року, з якої вбачається, що надходження коштів на платіжну картку за зазначений період відсутні, витрати складають 353,00 грн.

Однак, з вказаного документа неможливо встановити наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору, оскільки виписка містить лише відомості щодо відсутності доходів за чотири місяці 2019 року, та з неї не вбачається розмір доходу апелянта за календарний рік, у разі перевищення 5% якого сумою судового збору, що підлягає сплаті, наявні були б підстави для його відстрочення, розстрочення чи звільнення від його сплати.

В обґрунтування підстав для звільнення від сплати судового збору, зокрема, скрутного майнового стану, ОСОБА_1 не надано відомостей щодо його доходів чи їх відсутності з податкових органів, у яких він, як адвокат, має перебувати на обліку, та будь-яких інших відомостей, з яких би вбачався його дохід.

Даних щодо зупинення чи припинення адвокатської діяльності ОСОБА_1 матеріали справи та загальнодоступні відомості з Єдиного реєстру адвокатів України також не містять.

За таких умов, підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у розмірі 384,20 грн не вбачається.

Квитанції про сплату судового збору, клопотання про відстрочення чи розстрочення сплати судового збору або інших клопотань, пов`язаних з апеляційною скаргою, від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» сформував позицію про те, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Європейський суд з прав людини у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції»).

Враховуючи викладене, оскільки апелянтом не в повному обсязі усунуто недоліки, про які вказано в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, зокрема, не сплачено судовий збір в розмірі 384,20 грн та не надано доказів, що підтверджують наявність підстав для звільнення його від сплати судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору відповідно до закону, вважаємо за необхідне визнати апеляційну скаргу ОСОБА_1 неподаною та повернути її апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Апелянту роз`яснюється, що відповідно до ч.2 ст.357, ч.7 ст.185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення (зокрема, в разі сплати судового збору в розмірі 384,20 грн або надання доказів, що підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення відповідно до закону).

Керуючись ч.3 ст.185, ст.357 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2019 року в складі судді Цвірюка Д.В. по справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Харківській області про визнання дій неправомірними вважати неподаною та повернути апелянту, а справу направити до суду першої інстанції.

Вилучити з матеріалів справи і повернути ОСОБА_1 оригінал апеляційної скарги (а.с. 80-81, 94, том 2), долучити до матеріалів справи її копію.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді І.О. Бровченко

А.І. Колтунова