Справа № 509/322/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт Овідіополь заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, за участю третьої особи: ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, та скасування запису в державному реєстрі,-

ВСТАНОВИВ :

22 січня 2020 року, представник позивачки звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області, із вищевказаною позовною заявою, в якій просив суд Визнати недійсним правочин, вчинений Публічним Акціонерним Товариством «Укрсоцбанк», , правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа-Банк», , щодо набуття права власності на житловий будинок, загальною площею 75,4 кв.м., житловою площею 53,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 237, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48009078 від 30.07.2019 року, винесеного Державним реєстратором Манюта Сергієм Васильовичем Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Одеська область, про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 75,4 кв.м., житловою площею 53,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Публічним Акціонерним Товариством «Укрсоцбанк», , країна реєстрації: Україна. Визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: індексний номер: 48009078 від 30.07.2019 року, винесене Державним реєстратором Манюта Сергієм Васильовичем Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Одеська область, про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, загальною площею 75,4 кв.м., житловою площею 53,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Публічним Акціонерним Товариством «Укрсоцбанк», , країна реєстрації: Україна. Скасувати запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності на житловий будинок, загальною площею 75,4 кв.м., житловою площею 53,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за Публічним Акціонерним Товариством «Укрсоцбанк», , країна реєстрації: Україна за № 32606263 від 25.07.2019 року, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 48009078 від 30.07.2019 року, винесеного Державним реєстратором Манюта Сергієм Васильовичем Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Одеська область.

Разом з позовом представником позивачки, було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд накласти арешт на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудоми, загальною площею 75,4 кв.м., житловою площею 53, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до

незворотних наслідків.

Відповідно до п. 5 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді справ, предметом яких є оскаржене рішення загальних зборів господарського товариства, судам необхідно враховувати, що заборона проводити такі збори порушує право на участь у них та управлінні товариством тих його учасників, котрі не оскаржили це рішення, і суперечить змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасника процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав інших осіб. Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств (наприклад, забороняти скликати загальні збори товариства, складати список акціонерів, що мають право на участь у них, надавати реєстр акціонерів та приміщення для проведення зборів, підбивати підсумки голосування з питань порядку денного тощо).

Відповідно до п. 6 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Принцип рівності сторін один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (див. рішення ЄСПЛ, серед інших рішень та mutatis mutandis, "Кресс проти Франції" (Kress v. France), [GC], № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; "Ф.С.Б. проти Італії" (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, Серія A № 208-B, п. 33; "Т. проти Італії" (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, Серія A № 245-C, п. 26; та "Кайя проти Австрії" (Kaya v. Austria), № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

Враховуючи, що представником позивачки не надано суду жодного належного та допустимого доказу який би підтверджував, що відповідачі мають намір відчужити нерухоме майно на користь третіх осіб та забезпечення позову в даному випадку порушить принцип рівності сторін, та поставить відповідачів в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з позивачкою, а також порушить законні права власників майна, у зв`язку з чим суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, постановою Пленуму Верховного суду України

№ 9 від 22.12.2006 р., -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція реєстраційних послуг» Манюти Сергія Васильовича, за участю третьої особи: ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності, та скасування запису в державному реєстрі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Д.М. Гандзій