Апеляційне провадження № 22-ц/824/1719/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи 361/7370/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В., за участю секретаря судового засідання Пащенко О.П.,

сторони справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

зацікавлені особи: Броврський міськрайонний відділ державної служби Головного управління територіального управління юстиції у Київській області,

Державне підприємство «СЕТАМ»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 ,

на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року, постановлену в приміщенні суду під головуванням судді Дутчак І.М., -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення позову до відкриття провадження у справі шляхом заборони ДП «СЕТАМ», адміністраторам ДП «СЕТАМ», а також будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам, що приймали участь в електронних торгах, які відбулися 15 жовтня 2019 року по лоту № 374759, в тому числі уповноваженим особам Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області, вчиняти будь-які дії щодо оформлення результатів торгів по лоту № 374759 ( в тому числі, але не виключно, перераховувати платежі за придбане майно стягувачам виконавчого провадження, видавати акти, тощо), а також приймати, оформляти та передавати будь-які документи, пов`язані з предметом торгів.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що Відділ ДВС у визначеному законодавством порядку звернувся до ДП «СЕТАМ» із заявкою про реалізацію арештованого нерухомого майна боржника у виконавчому провадженні №57866593, а саме: складу технічних матеріалів (літ. К), загальною площею 1296,7 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

08 жовтня 2019 року він зареєструвався для участі в електронних торгах та сплатив на рахунок ДП «СЕТАМ» за участь в торгах гарантійний внесок у розмірі 51 150 грн. 15 жовтня 2019 року на електронному торговельному майданчику ДП «СЕТАМ» відбулися електронні торги по лоту № 374759 з реалізації зазначеного нерухомого майна, результати яких оформлені протоколом № 437488 про проведення електронних торгів, сформованим системою реалізації майна 15 жовтня 2019 року о 23:00:02, переможцем яких визнаний учасник за №25. Всього участь у торгах взяли шість учасників, у тому числі він за №22.

Зазначені електронні торги Відділом ДВС і організатором ДП «СЕТАМ» були проведені із порушенням Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5 (далі Порядок №2831/5), та інших норм чинного законодавства. Зокрема, йому як учаснику торгів за №22 було заблоковано доступ до веб-сайту організатора, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості на подання цінової пропозиції після мітки часу 21:57:19, що вплинуло на результати торгів та чим було порушено його права та законні інтереси, тому він мав намір звернутися до суду з позовом про визнання вказаних вище електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна недійсними.

Вважав, у разі оформлення результатів торгів, що відбулися з порушенням вимог законодавства 15 жовтня 2019 року, та переходу права власності на арештоване нерухоме майно до переможця торгів, останнім можуть будуть вчинені дії, спрямовані на ускладнення захисту його порушених прав, зокрема, обтяження майна або його відчуження третій особі, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення його позову судом.

Вказував також на те, що заходи забезпечення позову, які він просить вжити, а саме: шляхом заборони вчиняти певні дії щодо оформлення результатів торгів, є необхідними для ефективного захисту та поновлення його порушених прав, спрямованими на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, застосування судом яких потягне найменш негативні наслідки для усіх учасників цих правовідносин, оскільки оформлення результатів електронних торгів, проведених 15 жовтня 2019 року по лоту № 374759 ще не відбулося.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Заборонено уповноваженим особам Державного підприємства «СЕТАМ», а також будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, які приймали участь в електронних торгах, що відбулися 15 жовтня 2019 року по лоту № 374759, та уповноваженим особам Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області вчиняти будь-які дії щодо оформлення результатів торгів по лоту №374759, у тому числі перераховувати стягувачам виконавчого провадження платежі за майно, видавати акти, приймати, оформляти та передавати будь-які документи стосовно предмета цих електронних торгів складу технічних матеріалів (літ. К), загальною площею 1296,7 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу та, вказуючи на порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що вона була учасником за № 25 електронних торгів 15.10.2019 та стала їх переможцем.

5.11.2019 від Броварського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області отримала лист з якого дізналася про відсутність підстав для оформлення про проведення прилюдних торгів по лоту № 374759. В той же день вона дізналася про існування оскаржуваної ухвали.

Вказує, що суд першої інстанції постановив ухвалу на припущеннях, без належних доказів.

Зазначеним видом забезпечення позову порушується її право отримати Акт про проведені прилюдні торги, отримати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, а також зареєструвати право власності на придбане майно в передбаченому законом порядку.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги про заборону відчуження нерухомого майна не співмірні з позовними вимогами, а безпідставне забезпечення позову призведе до порушення її прав і законних інтересів.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції не перевірив та не з`ясував правовий статус заявника, адже він не є власником майна та не вказав яким чином не вжиття вказаного заходу забезпечення позову зробить неможливим або утруднить виконання рішення суду про визнання недійсними електронних торгів в майбутньому.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про розгляд справи повідомлені за законом належно.

Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим в майбутньому виконання рішення суду.

З вказаними висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, виходячи з наступного.

Правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця-учасника торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення торгів, що передбачено пунктом 8 розділу ІХ Тимчасового порядку, та вказано, що акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором.

З аналізу частини 1 статті 650, частини 1 статті 655 та частини 4 статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець.

Відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 ЦК України (частина 1 статті 215 цього Кодексу).

З урахуванням наведеного, набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Виходячи з наведеного сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

Саме такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №910/856/17.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (ч. 10 ст. 150 ЦПК України).

За роз`ясненнями, що містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Колегія суддів перевірила доводи заяви про забезпечення позову, доводи апеляційної скарги та дійшла наступного висновку.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення позову, заявник зазначав, що між сторонами виник спір, існує реальна загроза невиконання можливого рішення суду, оскільки майно може бути реалізовано, та що заходи забезпечення позову повністю відповідають позовним вимогам.

Задовольнивши заяву про забезпечення позову суд першої інстанції, керуючись статтями 151-154 ЦПК України, виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення у майбутньому у випадку задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки предметом спору є перехід власності на нерухоме майно до ОСОБА_2 внаслідок проведених електронних торгів.

В судовому засіданні колегією суддів задоволено клопотання представника ОСОБА_1 та долучено до матеріалів справи копію позовної заяви ОСОБА_1 до Броварського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області, ДП «Сетам», ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та копію ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 4 листопада 2019 року про відкриття провадження у вказаній справі.

За усними поясненнями ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 у вказаній справі вже проведено два судових засідання.

А отже до вирішення справи по суті, захід забезпечення позову шляхом заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, що стосуються відчуження та реєстрації прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 є співмірним із заявленими позовними вимогами. Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення вказаного позову.

Доводи ОСОБА_2 про те, що оскаржувана ухвала обмежує її право, як власника цього майна, не можуть бути визнані підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер.

При цьому, обраний заявником вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав ОСОБА_2 , оскільки обмежується лише можливість розпорядитися ним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав уважати, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 січня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: