Справа № 346/2306/20
Провадження № 2/346/1241/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого - судді Веселова В.М.,

секретаря Максим`юк М.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Печеніжинської селищної ради про визнання права визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_2 і після його смерті відкрилась спадщина, яка складалася з 1/7 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Спадкоємицею після його смерті була його дружина ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, і після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, яким все своє майно заповіла позивачу. З метою оформлення спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса, однак отримав відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. Просить визнати право власності на 2/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , за ОСОБА_1 .

В судове засідання від представника позивача надійшла заява, в якій вимоги позовної заяви підтримала, просила справу слухати у її відсутності.

Представник відповідача подав до суду письмову заяву, в якій вимоги позовної заяви визнав та просив справу слухати у відсутність представника сільської ради.

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши письмові клопотання представника позивача та представника відповідача, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1269, та ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до вимог ст. ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Господарство за адресою АДРЕСА_1 станом на 1.07.1990 року відносилося до колгоспного двору,що підтверджується довідкою виконкому Печеніжинської селищної ради ОТГ Коломийського району від 9.12.2019 року №2782.

Згідно ст.123 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8). Заповіту за життя померлий не залишив.

Після його смерті залишилась спадщина, яка складалася з 1/7 частки житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 . Спадкоємицею після смерті ОСОБА_2 була його дружина ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових справ.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.7). За життя бабуся залишила заповіт, яким все своє майно заповіла позивачу (а.с. 13). Після її смерті залишилась спадщина, яка складалася з 2/7 часток житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

На день смерті бабусі ОСОБА_3 , позивач був зареєстрований з нею за однією адресою, що підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради ОТГ № 2782 від 09 грудня 2019 року (а.с. 15).

Відповідно до статті 1268 Цивільного кодексу України позивач є таким, що фактично прийняв спадщину. Оскільки, за заповітом все своє майно бабуся заповіла позивачу, інших спадкоємців крім нього після її смерті немає.

Після спливу шести місяців, позивач звернувся до приватного нотаріуса з заявою про видачу мені свідоцтва про право на спадщину, однак приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Антонюк О.В. було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_3 під № 70/2020 та відмовлено у видачі свідоцтва про право власності оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно.

Для оформлення права на спадкове майно, позивач замовив виготовлення технічного паспорта на житловий будинок та під час виготовлення всіх необхідних довідок, виявилось, що оригінали правовстановлюючих документів, які посвідчують право власності на спадкове майно, а саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно видане 08.06.2006р. виконавчим комітетом Печеніжинської селищної ради на підставі рішення від 17.11.2006р. було втрачено, що підтверджується поданим оголошенням в газеті «ЗР- Інформ» (а.с. 26-30).

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього права може бути визнання права.

Згідно ч.1 п.11 ст.346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до вимог ст.ст.346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена немає. Представник відповідача подав до суду письмове клопотання що позовні вимоги визнає.

Згідно звіту про оцінку майна, оціночна вартість житлового будинку з належними до нього господарськими спорудами, що розташовані в АДРЕСА_1 становить 273 041,00 грн..

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід визнати підставними та задовольнити.

На підставі ст.ст. ст.16,328,346,347,392,1222, 1268,1296 ЦК України та керуючись ст.ст.197-200, 206 ч.1, 247 ч. 2, 263,264,265,268, 293,294,315-319 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати право власності на 2/7 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 . в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за мною ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 2 липня 2020 року.

Суддя Веселов В. М.