ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 грудня 2020 року

м. Харків

справа № 633/407/18

провадження № 22ц/818/1323/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,

за участю секретаря Кравченко О.О.,

імена (найменування) сторін:

позивач Харківська місцева прокуратура № 2,

відповідачі Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, ОСОБА_1 ,

представники ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області Анушкевич В. на рішення Печенізького районного суду Харківської області від 13 листопада 2019 року в складі судді Смирнова В.А.,

у с т а н о в и в:

В листопаді 2018 року заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (далі ГУ Держгеокадастру у Харківській області), ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішення, зобов`язання повернути земельну ділянку.

Позовна заява мотивована тим, що 30 грудня 2014 року між ГУ Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_4 було укладено два договори оренди землі загальною площею 101,8581 га для ведення фермерського господарства, що розташовані за межами населеного пункту на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області. Право оренди зареєстровано в установленому законом порядку.

При цьому, на думку прокурора, ОСОБА_4 фермерське господарство належним чином не створила, безпідставно набула право користування земельними ділянками, належними раніше створеному Фермерському господарству «Олта» (далі ФГ «Олта»), головою якого була ОСОБА_4 , а потім - Фермерському господарству «Олта-А» (далі ФГ «Олта-А»), членом якого була ОСОБА_1 , у пільговому порядку, який відповідно до положень Закону України «Про фермерське господарство», статей 22, 31, 93, 124 Земельного кодексу України (далі ЗК України) не передбачає конкурентної процедури земельних торгів, яка є обов`язковою в інших випадках.

В подальшому за заявою ОСОБА_4 ГУ Держгеокадастру у Харківській області надано дозвіл від 10 вересня 2015 року № 19-20-11-7633/0/19-15, на підставі якого проведено поділ земельної ділянки площею 62,3122 га (кадастровий номер :02:001:1062).

01 березня 2016 року між ГУ Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_4 укладена додаткова угода до договору оренди землі від 30 грудня 2014 року, згідно з якою, зокрема, пункт 2 викладено в новій редакції та зазначено, що в оренду передаються 13 земельних ділянок.

02 квітня 2016 року загальними зборами засновників ФГ «Олта-А» прийнято рішення про проведення приватизації земельних ділянок.

На підставі заяв членів ФГ «Олта-А», у тому числі ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру у Харківській області видав накази від 04 травня 2016 року № 3621-СГ про передачу їм у приватну власність відповідних земельних ділянок. ОСОБА_1 передана земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1078 для ведення фермерського господарства.

При цьому ОСОБА_1 в заяві не зазначила обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, до заяви не додані документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Зазначає, що ОСОБА_1 не мала на меті займатись фермерським господарством, що підтверджує факт її виходу з членів ФГ «Олта-А».

Крім того, проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність відповідача для ведення фермерського господарства не розроблявся, а обов`язкова державна експертиза не проводилась. При цьому, цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1078 рілля, а її площа - 4,8541 га, що перевищує середній розмір частки (паю) із земель колишніх КСП «Прогрес» та КСП «Мартова», який становить 4,76 га.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати незаконним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 04 травня 2016 року № 3621-СГ «Про передачу земельної ділянки у власність»; зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру у Харківській області земельну ділянку площею 4,8541 га (кадастровий номер :02:001:1078); скасувати рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 червня 2016 року № 29842968.

04 січня 2019 року Ремінний Вадим Іванович представник ГУ Держгеокадастру у Харківській області подав відзив на позовну заяву, в якому просив залишити позов без задоволення.

Відзив мотивовано недоведеністю позовних вимог.

Рішенням Печенізького районного суду Харківської області від 13 листопада 2019 року позов заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що на час звернення до ГУ Держгеокадастру у Харківській області з заявою про надання земельної ділянки у власність ОСОБА_1 була членом ФГ «Олта-А» та мала право на отримання земельної ділянки безоплатно у приватну власність відповідно до вимог статті 32 ЗК України. Суд першої інстанції врахував недоведеність прокурором наявності порушених прав та інтересів зі сторони держави, виходячи з принципу справедливої рівноваги між «публічним інтересом», тобто інтересом держави (суспільства), пов`язаним з втручанням, та «приватним інтересом», тобто інтересом фізичної особи, яка так чи інакше страждає від такого втручання, та послався на практику Європейського суду з прав людини у справах «Стреч проти Сполученого Королівства» від 24 липня 200 року, «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 05 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Іиалії» від 05 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 04 вересня 2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 06 листопада 2008 року.

24 грудня 2019 року заступник прокурора Харківської області Анушкевич В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дії ОСОБА_4 не були направлені на отримання земельних ділянок, у тому числі спірної, за спрощеною процедурою, тобто без проведення земельних торгів (аукціону), а сама ОСОБА_4 на мала намірів на ведення фермерського господарства та в подальшому використовувати їх за призначенням. Зазначає, що фактично ФГ «Олта-А» не використало земельні ділянки у своїй діяльності та будь-якого доходу цим господарством отримано не було. Сама ОСОБА_1 також не мала на меті займатись фермерським господарством, що підтверджується фактом її виходу з членів ФГ «Олта-А» та виключенням з користування цього господарства спірної земельної ділянки менш ніж через півроку. Державна експертиза земельної ділянки, яка надавалась ОСОБА_4 , не проводилась, а площа земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:1078 (4,8541 га) перевищувала середній розмір паю, що викладено у висновку судової оціночно-земельної експертизи від 25 травня 2018 року.

25 лютого Чернишов Кирило Олександрович представник ГУ Держгеокадастру у Харківській області подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

10 березня 2020 року ОСОБА_3 представник ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзиви мотивовані тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що на підставі розпорядження Печенізької державної адміністрації Харківської області від 19 липня 2012 року № 272 ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 111,7 га із земель державного резервного фонду (землі сільськогосподарського призначення рілля) для ведення фермерського господарства на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області.

На підставі розпорядження Печенізької державної адміністрації Харківської області від 20 листопада 2012 року № 453 ОСОБА_4 надано в оренду земельні ділянки фермерського господарства із земель державного резервного фонду (землі сільськогосподарського призначення рілля) на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області.

Розпорядженням Печенізької державної адміністрації Харківської області від 14 лютого 2013 року № 30 до розпорядження Печенізької державної адміністрації Харківської області від 20 листопада 2012 року № 453 внесено зміни, а саме пункт 2 резолютивної частини вкладено в такій редакції:

«Надати в оренду гр. ОСОБА_5 земельні ділянки загальною площею 101,8581 га, в тому числі земельну ділянку 1 площею 39,5459 га (кадастровий номер :02:001:1061), земельну ділянку НОМЕР_1 площею 62,3122 га (кадастровий номер :02:001:1062) для ведення фермерського господарства із земель державного резервного фонду (землі сільськогосподарського призначення рілля) терміном 49 років на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області.

30 грудня 2014 року між ГУ Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_4 було укладено договір оренди землі № б/н, відповідно до умов якого в оренду ОСОБА_4 строком на 49 років була передана земельна ділянка площею 62,3122 га (кадастровий номер :02:001:1062) землі сільськогосподарського призначення сільськогосподарські угіддя (рілля). Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20672170 від 14 квітня 2015 року.

В пункті 5 договору зазначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки становить 1 410 610,31 грн (а. с. 27-33 т. 1).

30 грудня 2014 року укладена додаткова угода про внесення змін до договору оренди землі від 30 грудня 2014 року № б/н, відповідно до умов якої пункт 2 договору викладено в такій редакції:

«В оренду передаються земельні ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 62,3122 га, а саме:

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1067, площею 4,6933 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1068, площею 4,7616 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1069, площею 4,6746 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1070, площею 4,7081 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1071, площею 4,6902 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1072, площею 4,7121 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1073, площею 4,7350 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1074, площею 4,7725 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1075, площею 4,8074 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1076, площею 4,8298 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1077, площею 4,8367 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1078, площею 4,8541 га;

- земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:1079, площею 4,2368 га.

Також пункт 5 договору викладено в новій редакції, відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельних ділянок загальною площею 62,3122 га, згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, становить 2 159 410,60 грн, та зазначено нормативну грошову оцінку кожної з вказаної земельної ділянки (а. с. 34-35 т. 1).

15 липня 2015 року зареєстровано ФГ «Олта-А». Згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником зазначено ОСОБА_4

ОСОБА_1 була членом ФГ «Олта-А», що підтверджується Статутом, затвердженим загальними зборами засновників від 15 липня 2015 року (протокол № 2).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 04 травня 2016 року № 3610-СГ «Про передачу земельної ділянки у власність» громадянці члену ФГ «Олта-А» ОСОБА_1 передано у власність для ведення фермерського господарства земельну ділянку у розмірі частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області площею 4,8541 га, в тому числі ріллі площею 4,8541 га (кадастровий номер :02:001:1078), зареєстровану у Державному реєстрі речових прав 24 лютого 2016 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 46), із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають в оренді ГП «Олта-А» згідно з договором оренди землі від 30 грудня 2014 року, розташовану за межами населених пунктів (а. с. 25 т. 1).

11 травня 2016 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області видано Наказ № 3886-СГ про припинення права оренди земельних ділянок, на підставі якого між ГУ Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду про розірвання договору оренди землі.

17 січня 2017 року засновниками ФГ «Олта-А» прийнято рішення про ліквідацію у зв`язку з неефективністю господарської діяльності та недоцільністю подальшого здійснення підприємницької діяльності. На даний час ФГ «Олта-А» перебуває в процесі ліквідації.

Відносини, пов`язані зі створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються, крім ЗК України, Законом України «Про фермерське господарство» та іншими нормативно-правовими актами України (стаття 2 цього Закону). У таких правовідносинах цей Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, а ЗК України загальним.

Відповідно до частин першої та другої статті 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян зі створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.

Частиною другою статті 134 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено винятки із загального правила отримання земель державної та комунальної власності в оренду або власність шляхом проведення земельних торгів. Одним із таких винятків є надання земельних ділянок державної або комунальної власності громадянам для створення фермерського господарства. Згідно положень Закону України «Про фермерське господарство» громадянин, як фізична особа, звертається з відповідним клопотанням про одержання земельної ділянки у власність або користування та після одержання державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації, фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа. Системний аналіз ЗК України та Закону України «Про фермерське господарство» в аспекті даного спору свідчить про наступне: 1) земельна ділянка для ведення фермерського господарства набувається саме фізичною особою; 2) після створення (державної реєстрації) фермерського господарства, останнє набуває земельні ділянки державної або комунальної власності у користування або власність на підставі земельних торгів відповідно до положень частини першої статті 134 ЗК України.

Порядок надання (передачі) земельних ділянок для ведення фермерського господарства передбачений Законом України «Про фермерське господарство».

Так, згідно з абзацами першим та другим частин першої статті 7 цього Закону для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

За змістом статей 1, 7, 8 Закону України «Про фермерське господарство» заява громадянина про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства повинна містити сукупність передбачених частиною першою статті 7 цього Закону відомостей і обставин. У свою чергу, розглядаючи заяву громадянина по суті, орган виконавчої влади чи місцевого самоврядування (а в разі переданого на судовий розгляд спору суд) повинен дати оцінку обставинам і відомостям, зазначеним у заяві, перевірити доводи заявника, наведені на обгрунтування розміру земельної ділянки, з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства, в тому числі щодо наявності трудових і матеріальних ресурсів.

За наслідками зазначеної перевірки орган державної виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування повинен пересвідчитися в дійсності волевиявлення заявника, наявності в нього бажання створити фермерське господарство та спроможності вести господарство такого типу виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих для ведення фермерського господарства. Натомість відсутність належної перевірки, формальний підхід до вирішення заяви громадянина створює передумови для невиправданого, штучного використання процедури створення фермерського господарства як спрощеного, пільгового порядку одержання іншими приватними суб`єктами в користування земель державної чи комунальної власності поза передбаченою законом обов`язковою процедурою без проведення земельних торгів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 травня 2016 року у справі № 6-248цс16 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2028 року у справі № 389/29/17-ц (провадження № 61-1100св17).

Звертаючись з заявою про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, ОСОБА_1 на обгрунтування необхідності відведення земельної ділянки в розмірі 4,8541 га зазначила, що вона бажає створити фермерське господарство.

До заяви про отримання землі від 08 квітня 2016 року, на підставі якої ГУ Держгеокадастру у Харківській області видало наказом від 04 травня 2016 року № 3610-СГ «Про передачу земельної ділянки у власність», ОСОБА_1 додала договір оренди землі від 30 грудня 2014 року№ б/н, додаткову угоди до договору оренди землі від 01 березня 2016 року № б/н, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку, довідку про середній розмір земельної частки (паю) на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області, протокол загальних зборів фермерського господарства від 02 квітня 2016 року № 4, статут ФГ «ОЛТА-А», відомості з ЄДРПОУ, виписку з державної реєстраційної служби, копію паспорту та копію ідентифікаційного коду (а. с. 37).

На підтвердження наявності трудових і матеріальних ресурсів ОСОБА_1 зазначила, що земельна ділянка розташована за межами населених пунктів Борщівської сільської ради на території Печенізького району Харківської області та перебуває у користування ФГ «Олта-1», основним видом діяльності якого є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Зазначення в заяві про надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства наявності у іншого фермерського господарства матеріальних та технічних ресурсів для обробітку землі не свідчить про наявність у заявника, який бажає створити фермерське господарство, спроможності самостійно, силами та працею членів фермерського господарства вести господарську діяльність фермерського господарства та обробляти виділену для цих цілей без проведення земельних торгів земельну ділянку сільськогосподарського призначення.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 у заяві не зазначила про наявність у неї, як фізичної особи, яка бажає створити фермерське господарство, матеріальних та трудових ресурсів для ефективного здійснення фермерської діяльності, відтак ГУ Держгеокадастру у Харківській області, передаючи ОСОБА_1 у власність для ведення фермерського господарства земельну ділянку у розмірі частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області площею 4,8541 га, в тому числі ріллі площею 4,8541 га (кадастровий номер :02:001:1078), на підставі спрощеної процедури, без проведення земельних торгів, не пересвідчилося в дійсності її спроможності вести фермерське господарство самостійно виробляти (вирощувати) товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією, відповідно до задекларованої у заяві мети, та чи не є така заява штучним використанням процедури створення фермерського господарства, як спрощеного, пільгового порядку одержання земельної ділянки для використання її іншими суб`єктами господарювання, поза передбаченого законом обов`язковою процедурою проведення земельних торгів.

Встановлено, що ФГ «Олта-А» протягом 2018 року не здійснювало фермерську діяльність, орендну плату сплатило лише за 2016 рік, сама ОСОБА_1 після передачі їй у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства у розмірі частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Борщівської сільської ради Печенізького району Харківської області площею 4,8541 га, в тому числі ріллі площею 4,8541 га (кадастровий номер :02:001:1078), фермерську діяльність також не здійснювала.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 04 травня 2016 року № 3610-СГ «Про передачу земельної ділянки у власність» та для скасування рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 червня 2016 року № 29844083 є помилковим.

Зазначене не свідчить про непропорційне втручання держави у право ОСОБА_1 на мирне володіння майном, оскільки таке право вона набула з порушенням процедури отримання земельної ділянки для ведення фермерського господарства, передбаченої законом.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення позову в повному обсязі.

Доводи ОСОБА_3 представника ОСОБА_6 про те, що прокурор не мав права особисто звертатися до суду з позовом в інтересах держави, є безпідставними, з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, чинній на момент подання позову) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган держаної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до частини другої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначеній орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Звертаючись до суду з позовом, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 зазначив, що заявляє позов в інтересах держави. При цьому у спірних правовідносинах уповноважений державою здійснювати відповідні функції орган ГУ Держгеокадастру у Харківській області - є відповідачем у справі.

Оскільки ГУ Держгеокадастру у Харківській області, надаючи дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки, затверджуючи його на підставі спрощеної процедури, без проведення земельних торгів, неналежно здійснював свої повноваження, а тому прокурор мав право звертатися з позовом до суду в інтересах держави та відповідно до вимог статті 56 ЦПК України набув статусу позивача.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, понесені позивачем, документально підтверджуються: за подачу позовної заяви в розмірі 11 214,99 грн, за подачу апеляційної скарги в розмірі 16 822,49 грн (а. с. 24, 191 т. 1).

Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, на користь Прокуратури Харківської області підлягає стягненню судовий збір: з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в розмірі 8 810,00 грн (за вимогу немайнового характеру), з ОСОБА_1 в розмірі 19 227,248 грн (за вимогу майнового характеру).

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області Анушкевич В. задовольнити.

Рішення Печенізького районного суду Харківської області від 13 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 2 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 04 травня 2016 року № 3610-СГ «Про передачу земельної ділянки у власність».

Скасувати рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 01 червня 2016 року № 29842968.

Зобов`язати ОСОБА_1 повернути у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельну ділянку площею 4,8541 га (кадастровий номер :02:001:1078).

Стягнути на користь Прокуратури Харківської області (код 02910108, банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок UА0007171, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір: з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вулиця Космічна, 21, під`їзд 2 , поверх 8,9, м . Харків, 61145, ) в розмірі 8 810,00 (вісім тисяч вісімсот десять грн), з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) в розмірі 19 227,48 (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять сім грн 48 коп.)

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

О.М.Хорошевський