Справа № 148/2038/20
Провадження №2-о/148/84/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині справу за заявою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , заінтересована особа: Тульчинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про встановлення факту, що має юридичне значення - факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника від імені та в інтересах заявника, звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява мотивована тим, що в АДРЕСА_1 . Дана квартира належала чоловіку заявника ОСОБА_3 , який був зареєстрований та проживав у ній. Чоловік заявника ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Факт його смерті підлягає державній реєстрації. Однак, в зв`язку з тим, що селище Пантелеймонівка міста Горлівки Донецької області відноситься до тимчасово окупованої території України, свідоцтво про смерть у встановленому законодавством України порядку заявник отримати не може.

Вказані обставини змусили заявника звернутися до суду з даною заявою. Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без його та заявника участі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази у справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого, їхніми представниками до суду за межами такої території України.

В судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 , являється дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується копією її паспорту НОМЕР_1 , виданого 10.03.2002 (а.с. 4-5), та копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6).

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 2480, виданого 31.10.2020 (а.с. 11-12), судово-медичною установою у м. Донецьк, судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у себе вдома у АДРЕСА_2 .

Відповідно до свідоцтва про поховання (а.с. 14) заявник ОСОБА_1 здійснила поховання свого чоловіка ОСОБА_3 на цвинтарі у м. Горлівка.

Копію свідоцтва про смерть № НОМЕР_2 від 13.11.2020 ДНР, надану представником заявника (а.с. 13), суд не вважає належним та допустимим доказом.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до роз`яснень, даних в п. 13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до Указу Президента України "Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях" від 07.02.2019, місто Горлівка (у тому числі селище міського типу Пантелеймонівка) Донецької області є тимчасово окупованою територією.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_3 видане на території, тимчасово не підконтрольній владі України, тому суд не може визнати вказане свідоцтво належним та допустимим доказом, оскільки це суперечить нормам ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», проте бере його до уваги та оцінює разом з іншими доказами, наявними в матеріалах справи.

В судовому засіданні встановлено, що встановлення факту смерті ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території України має юридичне значення для заявника, оскільки дозволить їй отримати свідоцтво про смерть для подальшого оформлення спадщини.

Аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги, що заявник позбавлена можливості підтвердити смерть чоловіка у встановленому законом порядку отримавши свідоцтво про смерть, від встановлення факту смерті ОСОБА_3 залежить виникнення для заявника права на отримання спадщини, не прийняття рішення у даній справі по суті може вплинути на її права, тому з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення такого факту.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухвалені судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. В зв`язку з цим усі судові витрати, понесені заявником слід залишити за нею.

На підставі викладеного, керуючись п. 13, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 5, 9 Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» »№1207-VII від 15.04.2014, ст. 4, 13, 19, 76-81, 263-265, 294, 315, 317, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасово окупованій території, а саме, в селищі міського типу Пантелеймонівка міста Горлівка Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати в Тульчинський районний відділ ДРАЦС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (вул. М. Леонтовича, 63, м. Тульчин, Вінницька область, 23600) для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: