ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року м. Чернівці справа № 727/1652/20

провадження №22-ц/822/546/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Владичана А.І., Литвинюк І.М.

секретар Скрипка С.В.

за участю позивача ОСОБА_1 , його представника ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької обласної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження в.о. голови Чернівецької обласної ради про відсторонення від здійснення повноважень на посаді, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поляк Петро Петрович, на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 квітня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Смотрицького В.Г.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької обласної ради про визнання незаконним та скасування розпорядження в.о. голови Чернівецької обласної ради про відсторонення від здійснення повноважень.

Позовна заява обґрунтована тим, що з 15 липня 2016 року він працює на посаді директора комунального підприємства «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад».

Розпорядженням в.о. голови Чернівецької обласної ради №68 від 29 січня 2020 року його відсторонено від здійснення повноважень на посаді на час проведення незалежного аудиту фінансово-господарської діяльності.

Вважає дане розпорядження незаконним та необґрунтованим і, відповідно таким, що підлягає скасуванню, оскільки підстав для відсторонення від здійснення повноважень не було.

Просив визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о. голови Чернівецької обласної ради №68 від 29 січня 2020 року про відсторонення ОСОБА_1 від здійснення повноважень на посаді. Вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 квітня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників

На дане рішення ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поляк П.П., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити його позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції помилково вважав встановленими обставини щодо того, що у Чернівецької обласної ради була інформація про наявність у підлеглого їй ОСОБА_1 конфлікту інтересів при проведенні незалежного аудиту фінансово-господарської діяльності очолюваного останнім комунального підприємства, тому до нього не вірно застосували вимоги Закону України «Про запобігання корупції».

Ні у матеріалах справи, ні у рішенні суду не міститься жодних фактичних відомостей чи посилань на них, які би дали змогу стверджувати, що у ОСОБА_1 дійсно мав місце або міг виникнути конфлікт інтересів та те, що до відповідача про це надходили будь-які повідомлення.

У відзиві на апеляційну скаргу Чернівецька обласна рада просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову.

Фактичні обставини справи

15 липня 2016 року між Чернівецькою обласною радою, Чернівецькою обласною державною адміністрацією та ОСОБА_1 був укладений контракт, відповідно до якого останній був призначений на посаду директора комунального підприємства «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» на строк до 14 липня 2021 року (а.с.5-10).

Розпорядженням в.о.голови обласної ради №68 від 29 січня 2020 року ОСОБА_1 відсторонено від здійснення повноважень на займаній посаді на час проведення незалежного аудиту фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» з 29 січня 2020 року. Підставою для винесення даного розпорядження стало подання Чернівецької обласної державної адміністрації від 29 січня 2020 року №01.60/18-230. Розпорядження винесено у відповідності до вимог ст.46 КЗпП України та ст.ст.28-30 Закону України «Про запобігання корупції».

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції повністю наведеним нормам не відповідає.

Згідно зі ст. ст. 3, 4 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в том числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Як вбачається з оскаржуваного розпорядження, що відсторонення позивача було обгрунтовано необхідністю запобігання і протидії корупції.

Закон України «Про запобігання корупції» № 1700 від 14 жовтня 2014 року визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Згідно статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» дія цього Закону поширюється, серед інших, на державних службовців, посадових осіб місцевого самоврядування.

Комунальне підприємство «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад є юридичною особою публічного права, і відповідно посадові особи даного підприємства є суб`єктами, на яких поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що потенційний конфлікт інтересів - це наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Під реальним конфліктом інтересів розуміється суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до частини 3 цієї статті безпосередній керівник особи або керівник органу, до повноважень якого належить звільнення/ініціювання звільнення з посади протягом двох робочих днів після отримання повідомлення про наявність у підлеглої йому особи реального чи потенційного конфлікту інтересів приймає рішення щодо врегулювання конфлікту інтересів, про що повідомляє відповідну особу.

Статтею 30 цього ж Закону визначено, що усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів здійснюється за рішенням керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, у випадках, якщо конфлікт інтересів не має постійного характеру та за умови можливості залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації (частина 1 статті 30 Закону).

Усунення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи від виконання завдання, вчинення дій, прийняття рішення чи участі в його прийнятті в умовах реального чи потенційного конфлікту інтересів, а також залучення до прийняття такого рішення або вчинення відповідних дій інших працівників відповідного органу, підприємства, установи, організації здійснюється за рішенням керівника органу або відповідного структурного підрозділу, в якому працює особа (частина 2 статті 30 Закону).

Підпункт 5 п. 3 ст. 61 ЗУ «Про запобігання корупції» встановлює обов`язок посадових та службових осіб юридичних осіб невідкладно інформувати посадову особу, відповідальну за запобігання корупції у діяльності юридичної особи, керівника юридичної особи або засновників (учасників) юридичної особи про виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів.

Всупереч вимогам зазначених норм жодних повідомлень про наявність у позивача реального чи потенційного конфлікту інтересів до відповідача не надходило.

Встановлено, що розпорядженням в.о.голови обласної ради №68 від 29 січня 2020 року ОСОБА_1 відсторонено від здійснення повноважень на займаній посаді на час проведення незалежного аудиту фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» з 29 січня 2020 року. Підставою для винесення даного розпорядження стало подання Чернівецької обласної державної адміністрації від 29 січня 2020 року №01.60/18-230. Розпорядження винесено у відповідності до вимог ст.46 КЗпП України та ст.ст.28-30 Закону України «Про запобігання корупції».

З листа Чернівецької обласної державної адміністрації від 29 січня 2020 року, яке стало підставою для винесення оскаржуваного розпорядження, вбачається, що директором комунального підприємства «Дирекція з обслуговування майна спільної власності територіальних громад» Федоруком А.І. неналежним чином виконуються посадові обов`язки згідно контракту.

Проте, ні в даному листі, ні в розпорядженні в.о.голови обласної ради від 29 січня 2020 року не зазначено, в чому конкретно полягає невиконання посадових обов`язків та що саме стало підставою для відсторонення позивача від здійснення повноважень.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції також не зміг пояснити підстави для відсторонення позивача від здійснення повноважень.

Встановлено, що до голови Чернівецької обласної ради не надходило будь-яких повідомлень про суперечність між особистими інтересами ОСОБА_1 та його посадовими обов`язками, наявність яких може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття ним рішень, а також на вчинення чи не вчинення певних дій під час виконання наданих йому повноважень, що може свідчити про виникнення конфлікту інтересів.

Матеріали справи не містять жодних доказів порушення позивачем своїх посадових обов`язків, проведення службового розслідування, доказів притягнення позивача до адміністративної чи кримінальної відповідальності у встановленому законом порядку за обставини, які стали підставою для відсторонення його від роботи.

Отже, наведені вище обставини свідчать про безпідставність відсторонення позивача від здійснення повноважень. Розпорядження про відсторонення від здійснення повноважень позивача порушує трудові права останнього, не грунтується на вимогах закону, є незаконним та підлягає скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша друга статті 133 ЦПК України).

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за подання до суду позовної заяви сплатив судовий збір в розмірі 840,80 грн. (а.с.1) та за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір в розмірі 1261,20 грн (а.с.73). Отже, загальна сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2102 грн.

Окрім того, позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат понесених на правову допомогу в суді першої інстанції в сумі 6612,20 грн., що підтверджено договором про надання правової допомоги від 31 січня 2020 року, звітом про надані послуги від 17 квітня 2020 року та квитанцією до прибуткового касового ордера №18/20/1 від 17 квітня 2020 року (а.с.59-61).

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 8714,20 грн.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно із п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Поляк Петро Петрович, задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 15 квітня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження в.о.голови Чернівецької обласної ради №68 від 29 січня 2020 року про відсторонення ОСОБА_1 від здійснення повноважень на посаді.

Стягнути з Чернівецької обласної ради на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 8714,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 10 липня 2020 року.

Головуючий Н.К.Височанська

Судді: А.І. Владичан

І.М.Литвинюк