Справа№938/393/20
Провадження № 2/938/184/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі:

головуючого судді Джуса Р.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Фурманюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1 ,

до відповідача: Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк»,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору:

приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Ірини Михайлівни,

Верховинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився;

Обставини справи.

ОСОБА_1 звернувся до Верховинського районного суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Ірини Михайлівни, Верховинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з поданням позову, позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 04.03.2019 за реєстровим номером 534 до вирішення згаданої цивільної справи.

Ухвалою від 14.08.2020 суд задовольнив заяву позивача та вжив заходи забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП №62583466 від 16.07.2020 відкритому на підставі виконавчого напису №534 вчиненого 04.03.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Іриною Михайлівною до вирішення справи по суті.

Ухвалою від 17.08.2020 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив справу до розгляду в підготовчому засіданні на 03.09.2020.

У зв`язку із неявкою представників сторін, підготовчі судові засідання 03.09.2020 та 17.09.2020 відкладались.

Ухвалою від 03.09.2020 суд витребував у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Ірини Михайлівни документи на підставі яких було видано виконавчий напис № 534 від 04.03.2019.

Ухвалою від 06.10.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 20.10.2020.

Проте, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Джуса Р.В. в період із 17.10.2020 по 27.10.2020, судове засідання у справі №938/393/20, призначене на 20.10.2020, не відбулось.

Наступне судове засідання було призначене на 17.11.2020.

Судове засідання 17.11.2020 було відкладено на 07.12.2020, у зв`язку з виникненням технічних проблем, що унеможливили фіксування судового засідання технічними засобами, а саме знеструмлення електромережі у приміщенні Верховинського районного суду Івано-Франківської області.

В судове засідання 07.12.2020 позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце проведення судового засіданння.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Атаманюк Р.І., який діє на підставі ордеру про надання правничої допомоги №43/20 від 19.08.2020, 07.12.2020 через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив справу за позовм ОСОБА_1 розглядати за наявними в матеріалах справи документах, без участі позивача та його представника.

Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Подав письмовий відзив на позовну заяву та просив суд розглядати справу без участі представника банку.

Треті особи також не забезпечили явки уповноважених представників в судове засідання, направили на адресу суду заяви в яких просили розглядати справу без участі їх представників.

Правова позиція позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що із постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної 16.07.2020 державним виконавцем Стефураком Р.М. йому стало відомо про те, що 04.03.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №534 про звернення стягнення на належне йому нерухоме майно, що передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк» (договір іпотеки, посвідчений 15.08.2007 приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Ромовською О.В. за реєстровим №2632), а саме: земельну ділянку, площею 8500 кв.м. кадастровий номер 010010035, що знаходяться за адресою: село Голошино Верховинського району Івано-Франківської області, шляхом перерахування на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна на загальну суму 19723 доларів США 44 центи (542625,01 грн), з яких 7110,44 доларів США -заборгованість за кредитом; 5712,75 доларів США заборгованість за відсотками; 1050 доларів США комісія, 5850,25 доларів США пеня, в рахунок нібито безспірної заборгованості за кредитним договором. Із вказаною заборгованістю позивач категорично не згоден, оскільки вважає, що зазначений виконавчий напис приватним нотаріусом вчинений із порушенням чинного законодавства, зокрема, нотаріус не пересвідчився у безспірності заборгованості чи взагалі її наявності перед АТ КБ «ПриватБанк» та не врахував пропуску банком строку позовної давності.

При цьому позивач не заперечив факту існування у нього заборгованості перед банком за кредитним договором № IFVWGA00000101 від 13.08.2007 в розмірі 7110,44 доларів США (190488,69), однак ствердив, що цю заборгованість стягнуто з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» рішенням Верховинського районного суду від 23.02.2018, яке набрало законної сили та знаходиться на виконанні у Верховинському районному відділі державної виконавчої служби. В процесі примусового виконання зазначеного рішення суду арештовано та описано належну йому земельну ділянку, площею 0,85 га та проведено її оцінку. Ця ж земельна ділянка згідно договору іпотеки, посвідченого 15.08.2007 приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Ромовською О.В. за реєстровим №2632 передана в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк» на забезпечення виконання умов кредитного договору № IFVWGA00000101 від 13.08.2007, термін дії якого закінчився 10.08.2017.

Окрім цього, у самому ж оскаржуваному виконавчому написі, взагалі не вказано з яких підстав та на підставі якого договору у нього виникла заборгованість перед АТ КБ «ПриватБанк» на суму 19723,44 доларів США, однак однією із складових суми коштів, які вказані у виконавчому написі, є заборгованість за кредитом -7110,44 доларів США, яка вже повністю стягнута з нього на користь АТ КБ «ПриватБанк» на підставі рішення Верховинського районного суду від 23.02.2018.

Крім цього, однією із складових боргу у виконавчому написі вказано також пеню-5850,25 доларів США, а строк за який провадиться стягнення -одинадцять років чотири місяці двадцять два дні, а саме з 13.08.2007 по 04.01.2019. Однак відповідно до ч.2 ст.158 ЦК України до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік, а тому стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями.

Окрім того, позивач звертає увагу на те, що він не отримував від відповідача жодних вимог щодо погашення заборгованості на суму 19723,44 доларів США (542 625,01грн).

Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Заперечення відповідача.

Відповідач АТ КБ "ПриватБанк" явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив. Представником відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Істамовою І.В. надано суду відзив на позовну заяву, в якому вона позовні вимоги не визнала в повному обсязі, просить суд відмовити ОСОБА_1 в задоволенні даного позову. Обґрунтовуючи свої заперечення, представник відповідача вказує на те, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого надано кредитні кошти. Через неналежне виконання умов кредитного договору у позивача утворилася заборгованість перед відповідачем. В той же час, представник банку звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не оскаржує наявність заборгованості перед банком, не надає до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором. З приводу відсутності безспірності представник відповідача вказує на те, що відповідно до розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» переліку документів, з якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999 року, в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису, для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінали кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, банком для вчинення виконавчого напису було надано всі необхідні документи.

Просить звернути увагу на те, що безспірність в розумінні статті 88 Закону України "Про нотаріат" є не доведення саме суми боргу, це вже є елементом судового процесу. Безспірність у розумінні статті 88 Закону України "Про нотаріат" є саме факт існування між кредитором та боржником правовідносин, а також наявність заборгованості, яка підтверджується документами, згідно з переліком затвердженим Кабінетом Міністрів України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. Банком були надані усі необхідні документи, згідно з Переліком документів затвердженим Кабінетом Міністрів України, які підтверджують наявність правовідносин між кредитором та боржником, а також документи які підтверджують заборгованість.

Зазначає, що відповідачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст. 88 ЗУ "Про нотаріат" та п. 3.1 гл. 16 Розділу ІІ "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 вчинив виконавчий напис, а тому просила в задоволенні даного позову відмовити, а справу розглянути без участі представника АТ КБ "ПриватБанк"

? Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

? Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бондар Ірина Михайлівна, в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Також надала копію виконавчого напису та документів, на підставі яких його було вчинено. В письмових поясненнях повідомила, що вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис вона діяла у повній відповідності до Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Зазначила, що кредитор її не повідомляв про факти погашення заборгованості, а також щодо існування будь-яких спорів чи суперечок, наявності змін та доповнень до кредитного договору, а присутність боржника під час вчинення виконавчого напису не передбачена чинним законодавством.

Відрахування нотаріусом строку вчинення виконавчого напису може здійснюватися з дня, наступного за днем направлення кредитором боржнику останньої за хронологією вимоги, але лише за умови, що визначені в ній відповідно до закону чи договору суми заборгованості відрізняються від розміру вимог, раніше направлених тим же кредитором, тому ж боржнику, за тим же правочином. Вважає, що вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а позивачем не доведено фактів порушення порядку вчинення нотаріальних дій. Просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від державного виконавця Верховинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Жиколяк М.В. до суду надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи проводити без участі їх представника.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір № IFVWGA00000101 від 13.08.2007 за умовами якого позивач отримав кредит в розмірі 25000,00 доларів США на капітальний ремонт житлового будинку, а також 2750,00 доларів США страхових платежів на строк з 13.08.2007 по 10.08.2017 (а.с.91-94).

Окрім того, 15.08.2007 між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк ) та ОСОБА_1 укладено договір іпотеки, посвідчений 15.08.2007 приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Ромовською О.В. за реєстровим №2632, за умовами якого ОСОБА_1 , з метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором № IFVWGA00000101 від 13.08.2007, надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, кадастровий номер 010010035, що знаходиться за адресою: село Голошино Верховинського району Івано-Франківської області, що належить йому на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІФ №091710, виданого 13.10.2005 (а.с.88-90).

Рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 23.02.2018 у справі №340/632/17 задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором № IFVWGA00000101 від 13.08.2007 в сумі 7110,44 доларів США, що згідно службового розпорядження НБУ складало 190488, 69грн. (а.с. 15-16).

Відповідно до листа Верховинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у вказаному відділі перебуває виконавче провадження АСВП59176335 від 21.05.2019 по виконанню виконавчого листа №340/632/17 від 29.05.2018, виданого Верховинським районним судом на виконання рішення суду від 23.02.2018 про стягнення з ОСОБА_1 , заборгованості за кредитним договором у розмірі 7110,44 доларів США, що згідно службового розпорядження НБУ складало 190488, 69грн. В ході проведення примусового виконання даного виконавчого документу арештовано та описано земельну ділянку, загальною площею 0,85 га, цільове призначення - для ведення особистого підсобного господарства та проведено оцінку земельної ділянки. Оцінка майна становить 569135,00грн.

В матеріалах справи також перебуває письмова вимога ПАТ КБ «ПриватБанк» про усунення порушень за кредитним договором № IFVWGA00000101 від 13.08.2007, датована 21.01.2019. Вказана вимога 29.01.2019 була направлена банком позивачу на адресу: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією відповідного фіскального чеку, виданого засобами поштового зв`язку та описом вкладення до листа. (а.с.83,84). Проте, жодного доказу отримання позивачем даної вимоги матеріали справи не містять.

01.03.2019 представник АТ КБ «Приватбанк» звернувся до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.76).

04.03.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №534, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 8500 кв.м., кадастровий номер кадастровий номер 010010035, що знаходяться за адресою: село Голошино Верховинського району Івано-Франківської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: Івано-Франківська область, Верховинський район, Голошино, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Івано-Франківська область, Верховинський район, Гринява, що передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк» (договір іпотеки, посвідчений 15.08.2007 приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Ромовською О.В. за реєстровим №2632, шляхом перерахування на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна на загальну суму 19723 доларів США 44 центи (542 625,01 грн), з яких: з яких 7110,44 доларів США -заборгованість за кредитом; 5712,75 доларів США заборгованість за відсотками; 1050 доларів США комісія, 5850,25 доларів США пеня.

Як зазначено у виконавчому написі - стягнення здійснюється за період з 13.08.2007 по 04.01.2019 (а.с.75).

Відповідно до постанови державного виконавця Верховинського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), 16.07.2020 було відкрите виконавче провадження ВП №62583466 з примусового виконання виконавчого напису виданого 04.03.2018 та зареєстрованого в реєстрі за №534.

Оцінка суду.

Як вбачається із позовної заяви, спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу вчинення приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за №534, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - а саме: земельну ділянку, площею 8500 кв.м. кадастровий номер 010010035, що знаходяться за адресою: село Голошино Верховинського району Івано-Франківської області, власником якої є ОСОБА_1 .

Відповідні правовідносини врегульовано положеннями Цивільного кодексу України, Законом України «Про нотаріат».

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав, шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 8Закону України «Про нотаріат»).

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання йому стягувачем повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03.10.2019 по справі № 753/7572/18.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

В той же час, наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором є лише відображенням розрахунків відповідача щодо наявності грошового зобов`язання позичальника та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача, і цей розрахунок підлягає перевірці нотаріусом при вчинені виконавчого напису. Крім того, Законом передбачена процедура судового контролю за результатами вчинення нотаріусами виконавчих написів, тому при встановлені в судовому порядку, що сума заборгованості запропонована до стягнення не є безспірною, виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а кредитор набуває права на стягнення заборгованості шляхом звернення до суду.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.09.2019 по справі № 161/6092/18-ц.

Наявність спору в зазначених правовідносинах підтверджується також і рішенням суду винесеним за позовом ПАТ КБ ПриватБанк про звернення стягнення за кредитним договором № IFVWGA00000101 від 13.08.2007, відповідно до якого й вчинено виконавчий напис нотаріусом.

Так, відповідно до рішення суду від 23.02.2018 у справі №340/632/17 було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №IFVWGA00000101 від 13.08.2007 в сумі 7110,44 доларів США, що згідно службового розпорядження НБУ складало 190488, 69грн.

Отже, як вбачається із даного рішення суду, предметом спору у справі №340/632/17 було стягнення заборгованості за кредитним договором № IFVWGA00000101 від 13.08.2007 в сумі 7110,44 доларів США, яка існувала станом на 23.02.2018

Отже банк, діючи на власний розсуд, ще у 2018 році реалізував своє право на захист порушеного права у судовому порядку, та суд його захистив у передбачений законом спосіб, а відтак вчинення виконавчого напису за вимогами, які вже були предметом судового розгляду, та рішення за якими набрало законної сили, не відповідає принципу правової визначеності і є по суті подвійним стягненням, що суперечить статті 61 Конституції України та загальним засадам притягнення особи до юридичної відповідальності.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що в даному випадку відповідач, звернувшись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, використав своє право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором.

Своїми діями відповідач на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії кредитного договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, пені та штрафів, із чим погодився суд, який задовольнив позовні вимоги банку.

Отже встановлені судом обставини свідчать про те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено за вимогами, які не є безспірними, а відтак вимоги позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та доведеними.

Окрім того, слід також зазначити, що приватним нотаріусом не було враховано вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат», в якій зазначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Частиною другою статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Однак, в порушення вищезазначеної норми, встановлено, що при зверненні банку до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в розмір повної суми заборгованості за вищевказаним кредитним договором включено і розмір пені, який відповідачем нарахований поза межами річного строку спеціальної позовної давності (з 13.08.2007 по 04.01.2019).

Позивач у позовній заяві ствердив, що жодних вимог про погашення заборгованості із зазначенням суми боргу в розмірі 19723 доларів США 44 центи (542625грн) від відповідача він не отримував. Як вбачається із документів наданих суду приватним нотаріусом, на підставі яких ним вчинено виконавчий напис, АТ КБ «ПриватБанк» надано нотаріусу вимогу від 22.01.2019 адресовану ОСОБА_1 , згідно якої заборгованість за кредитним договором № IFVWGA00000101 від 13.08.2007 становить 20 709 доларів США 61 цент (569 756,20грн). В даній вимозі банк зазначив, що термін повернення кредиту, сплати процентів та інших обов`язкових платежів за кредитним договором, вважаються такими що настали та підлягають до сплати протягом 30 календарних днів з дати відправлення відповідної вимоги. Така вимоги була направлена 29.01.2019, що підтверджується поштовим описом вкладення з відміткою пошти датованою 29.01.2019 та фіскальним чеком ПАТ «Укрпошта» від 29.01.2019. В той же час, доказів отримання ОСОБА_1 відповідної вимоги суду не надано, та невідомо чи була така отримана ним станом на дату вчинення виконавчого напису, а відтак відсутні підстави вважати, що станом на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису, позивачу було відомо про вимогу банку та суму боргу, яка виставлалась банком, що свідчить про відсутність узгодження боржником суми боргу.

Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, приймаючи до уваги, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису не мав повного обсягу документів, зокрема, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, та вчинив виконавчий напис поза межами встановленого законодавством строку позовної давності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, та визнання виконавчого напису № 534, вчиненого 04.03.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М про звернення стягнення на належне ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме: а саме: земельну ділянку, кадастровий номер 010010035, що знаходиться за адресою: село Голошино Верховинського району Івано-Франківської області, що належить йому на підставі Державного акту на право власності на землю серії ІФ №091710, виданого 13.10.2005, шляхом перерахування на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна на загальну суму 19723 доларів США 44 центи (542 625,01 грн), з яких: з яких 7110,444 доларів США -заборгованість за кредитом; 5712,75 доларів США заборгованість за відсотками; 1050 доларів США комісія, 5850,25 доларів США пеня.

Судові витрати.

Згідно із ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Атаманюк Р.І. надав суду докази витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000, 00 гривень, що підтверджується Договором №39/20 про надання правничої допомоги та додатком до нього, Актом (Опис) робіт (наданих послуг) та витрат робочого часу та квитанцією.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Окрім того, при поданні позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 840,80грн, а також судовий збір за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову в сумі 420,40грн.

Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути, понесені ним судові витрати у справі, що складаються з: судового збору у розмірі 1261 гривні 20 копійок та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 гривень 00 копійок, а всього у розмірі 4261 гривень 20 копійок.

Керуючись ст.ст.10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати виконавчий напис, вчинений 04.03.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за №534, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку, площею 8500 кв.м., кадастровий номер кадастровий номер 010010035, що знаходяться за адресою: село Голошино Верховинського району Івано-Франківської області, що належить на праві власності ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: Івано-Франківська область, Верховинський район, Голошино, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Івано-Франківська область, Верховинський район, Гринява, що передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк» (договір іпотеки, посвідчений 15.08.2007 приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Ромовською О.В. за реєстровим №2632, шляхом перерахування на рахунок АТ КБ «ПриватБанк» коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна на загальну суму 19723 доларів США 44 центи (542 625,01 грн), з яких: з яких 7110,444 доларів США -заборгованість за кредитом; 5712,75 доларів США заборгованість за відсотками; 1050 доларів США комісія, 5850,25 доларів США пеня, таким, що не підлягає виконанню.

3.Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 , понесені ним судові витрати у справі, що складаються з: судового збору у розмірі 1261 гривні 20 копійок (однієї тисячі двохсот шістдесяти однієї гривні двадцяти копійок) та витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 3000 гривень 00 копійок (двох тисяч гривень нуль копійок), а всього у розмірі 4261 гривня 20 копійок (чотирьох тисяч двохсот шістдесяти однієї гривні двадцять копійок).

?

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Івано-Франківського апеляційного суду через Верховинський районний суд Івано-Франківської області або безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; персональний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", юридична адреса: місто Київ, вулиця Грушевського , 1Д; .

?Повний текст судового рішення складено 17 грудня 2020 року.

Суддя?????????? Джус Р.В.