ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1984/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/4044/20 Категорія: на ухвалу Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: Новікова О.М., Вініченка Б.Б., Храпка В.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2020 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позов і зазначила, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 жовтня 2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мініміму для дитини відповідного віку (на кожну дитину), починаючи з 25 липня 2019 року і продовжувати до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Придніпровського ВДВС у м. Черкаси від 14 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження з виконання рішення суду та направлено постанову боржнику ОСОБА_2 для виконання.

Відповідно до листа старшого державного виконавця від 12 травня 2020 року вказана постанова отримана боржником 11 березня 2020 року рекомендованим листом. Однак боржник свої зобов`язання по сплаті аліментів не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка за розрахунком державного виконавця станом на 01 травня 2020 року складає 36 657, 71 грн.

Вказану суму неустойки за прострочення сплати аліментів позивачка просила стягнути із ОСОБА_2

10 липня 2020 року ОСОБА_5 в інтересах відповідача подав до суду заяву про зупинення провадження у справі до розгляду Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду справи № 661/905/19 щодо застосування ст. 196 СК України у подібних правовідносинах, оскільки, на переконання відповідача, простроченість по сплаті аліментів виникла у відповідача не за його вини.

Ухвалою Придніпровського районного суду від 29 жовтня 2020 року заяву відповідача задоволено та зупинено провадження по цивільній справі № 711/4044/20 до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду цивільної справи № 661/905/19.

У вказаній ухвалі суд прийшов до висновку про можливість задоволення заяви щодо зупинення провадження по даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку цивільної справи №661/905/19, оскільки від вирішення подібних правовідносин Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду залежить вирішення даної цивільної справи №711/4044/20.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивачка оскаржила її до суду апеляційної інстанції.

Доводи скарги зводяться до того, що вказані у клопотанні про зупинення провадження у справі відомості не відповідають дійсності, оскільки тривалому розгляду справи про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей сприяла неналежна процесуальна поведінка відповідача, направлена на затягування розгляду справи. За цей час відповідач умисно звільнився з роботи та оформив собі інвалідність 2 групи, що значним чином вплинуло на розмір стягнутих з нього аліментів.

ОСОБА_1 вказує, що в діях відповідача ОСОБА_2 наявна беззаперечна вина у виникненні заборгованості по аліментам, а тому відсутні підстави для зупинення провадження по справі до перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Об`єднаної палати.

Посилаючись на такі доводи, апелянт просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2020 року про зупинення провадження у справі.

02 грудня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 від адвоката Чакалова А.К., який діє в інтересах ОСОБА_2 . Апелянт просить апеляційний суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу районного суду без змін.

Відповідач наголошує, що вина безпосередньо відповідача в тому, що до березня 2020 року виникла заборгованість по сплаті аліментів, на яку ще й нараховано пеню, відсутня.

Із вищевикладеними доводами повністю погоджується Верховний Суд, який у справі № 661/905/19 зазначив, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Тобто, на даний час існує виключна правова проблематика щодо застосування ст. 196 СК України у подібних правовідносинах, так як позивач посилається на правові висновки ВС, які викладені у постанові у справі № 572/1762/15 від 25 квітня 2018 року (незалежно від вини), а відповідач посилається на правові висновки ВС, які викладені у постанові у справі № 661/905/19 (лише за наявності вини). Вказані правові позиції є кардинально протилежними, а відтак на даний час Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду уточнить застосування ст. 196 СК України.

Крім того, відповідач зазначає, що у апеляційній скарзі апелянтом вказується на «беззаперечну вину» відповідача, однак зазначене твердження не відповідає дійсності, адже вина встановлюється виключно рішенням суду, яке набрало законної сили. В даному випадку провадження у справі було зупинено, рішення не прийнято, а тому такі твердження є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, в тому числі ухвала суду про зупинення провадження у справі. (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України)

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд апеляційної інстанції проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

В даній справі ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів.

При цьому, свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує виникненням заборгованості по сплаті аліментів з вини боржника ОСОБА_2 та просить захистити своє право на підставі ст. 196 СК України.

Згідно з вимогами ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, в ході розгляду справи та ухвалення рішення суд повинен перевірити доводи позивача в частині невиконання відповідачем зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей та заперечення відповідача щодо відсутності його вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів.

При цьому, ОСОБА_2 у заяві про зупинення провадження у справі вказує, що у справі №661/905/19 судами першої та апеляційної інстанцій відмовлено позивачеві у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, оскільки відсутня вина останнього у виникненні заборгованості по аліментам, оскільки заборгованість виникла внаслідок неправильного нарахування аліментів державним виконавцем.

В той же час, у справі №572/1689/16-ц судом касаційної інстанції зазначено про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати зарплати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду прийшов до висновку про необхідність уточнення висновків щодо застосування статті 196 СК України у подібних правовідносинах, викладених у постановах ВС та прийняв до розгляду справу №661/905/19.

Визначення касаційним судом одного підходу до вирішення питання щодо встановлення вичерпного чи невичерпного переліку причин, з яких утворюється заборгованість зі сплати аліментів, вплине на вирішення судом даної справи за позовом ОСОБА_1 , а тому, суд першої інстанції, маючи за процесуальним законом дискреційні повноваження (право) за ст. 252 ЦПК України, правомірно зупинив провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду цивільної справи №661/905/19, встановивши, що правовідносини у справах є подібними.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд правильно застосував норми процесуального права. Підстав для задоволення апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2020 року про зупинення провадження у справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді