Єдиний номер справи 484/4650/19
Провадження 22-ц812/225/20 Головуючий по 1 інстанції Паньков Д.А.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2020р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Лисенко П.П., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання Богуславська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких»

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2019р.

за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про повернення коштів, збережених без достатньої правової підстави, стягнення відсотків з урахування встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми,

встановила:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 пред`явила в інтересах ОСОБА_1 позов до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про повернення коштів, збережених без достатньої правової підстави, стягнення відсотків з урахування встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми.

Позивач зазначала, що є власником земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:000:0177 площею 3,0769 га, :03:000:0211 площею 1,5140 га, :01:000:0318 площею 0,2595 га, :01:000:0449 площею 0,0200 га, розташованих в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Термін дії договору оренди, який було укладено спадкодавцем з відповідачем щодо названих земельних ділянок закінчився 31 грудня 2015р.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 квітня 2019 року, залишеного без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2019 року, зобов`язано відповідача повернути їй вказані земельні дялянки.

Оскільки відповідач не повернув земельні ділянки і продовжує ними користуватися без достатньої правової підстави, позивач у відповідності з положеннями глави 83 ЦК та ст.625 цього ж Кодексу просила стягнути 3950,57 грн. недоотриманих доходів за користування земельними ділянками в 2016-2018 роках, 711,10 грн. три процента річних за 2016-2019 роки, 5020,26 грн. відсотків з урахуванням встановленого індексу інфляції за 2016-2019 роки.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2019 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на користь ОСОБА_1 9681,93 грн. доходів від безпідставно набутого майна.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на незаконність рішення суду, просив його скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі ст.625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 04 червня 2009р. між ОСОБА_3 і ТОВ «Агрофірма Корнацьких» укладено договір оренди, а 26 жовтня 2010р. додаткову угоду, за умовами яких орендодавець передав в користування останньому до 31 грудня 2015р. належні йому на праві власності 8 земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:000:0177 площею 3,0769 га, :03:000:0211 площею 1,5140 га, :01:000:0318 площею 0,2595 га, :01:000:0447 площею 0,0200 га, :01:000:0449 площею 0,0200 га, :03:000:0316 площею 1,5140 га, :01:000:0213 площею 1,5955 га, :01:000:0175 площею 3,0771 га, розташованих в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на вказані земельні ділянки набула ОСОБА_1 та зареєструвала свої речові права на них в Державному реєстрі 24 січня 2018р.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 11 липня 2019 року, зобов`язано ТОВ «Агрофірма Корнацьких» повернути ОСОБА_1 земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:000:0177 площею 3,0769 га, :03:000:0211 площею 1,5140 га, :01:000:0318 площею 0,2595 га, :01:000:0449 площею 0,0200 га, розташовані в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області.

Враховуючи те, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» користувалося в 2016-2018 роках вказаними чотирьома земельними ділянками ОСОБА_1 без договору оренди зберігаючи належну останній плату за користування належним їй майном без достатньої правової підстави, то суд дійшов до вірного висновку про необхідність стягнення недоотриманих доходів та трьох процентів річних. Таке тлумачення ст.1212 ЦК дано Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц за подібних обставин.

Розрахунок недоотриманих позивачем по даній справі доходів було проведено з врахуванням площ земельних ділянок, їх нормативної грошової оцінки та мінімально визначеного актами цивільного законодавства розміру орендної плати, а трьох процентів річних -відповідно від визначених прострочених сум.

Заперечень щодо такого розрахунку відповідач в суді першої інстанції не висловлював, та не надавав будь-якої інформації на запити по даному питанню. В апеляційній скарзі також відсутні аргументи з цього приводу.

Наявні в матеріалах справи копії видаткових касових ордерів (а.с.53) про виплату ОСОБА_1 грошових сум ТОВ «Агрофірма Корнацьких» в якості орендної плати за землю, виходячи з висновку суду стосується користування відповідачем іншими чотирьома земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:000:0447 площею 0,0200 га, :03:000:0175 площею 3,0771 га, :01:000:0213 площею 1,5955 га, :01:000:0316 площею 0,2467 га.

В апеляційній скарзі ці обставини також не спростовуються. У такому разі наявні підстави для застосування положень ч.1 ст.367 ЦПК.

Доводи про недоведеність користування земельними ділянками з кадастровими номерами: :01:000:0177 площею 3,0769 га, :03:000:0211 площею 1,5140 га, :01:000:0318 площею 0,2595 га, :01:000:0449 площею 0,0200 га після закінчення договору оренди є безпідставними, так як даний факт встановлено судовими рішеннями у цивільній справі №484/4968/18 при розгляді спору між цими ж сторонами, що відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК є підставою, яка звільняє від доказування.

Підлягають відхиленню й доводи про обов`язковість зупинення проводження по даній справі у зв`язку з подачею касаційної скарги по цивільній справі №484/4968/18, тому що рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 квітня 2019 року набрало законної сили після його перегляду 11 липня 2019 року в апеляційному порядку (ч.2 ст.273 ЦПК). У зв`язку з чим правила п.6 ч.1 ст.251 ЦПК для такого випадку не застосовуються провадження зупиняється виключно до набрання судовим рішенням законної сили в іншій справі.

В той же час не можна погодитись з рішенням суду в частині стягнення відсотків з урахування встановленого індексу інфляції, так як для цього відсутні підстави, передбачені ст.ст.625,1212 ЦК.

Виходячи з визначення цієї вимоги позивачем як «відсотків з урахування встановленого індексу інфляції», а також проведеного позивачем розрахунку сум на її обґрунтування (а.с.2-4,17-19) кваліфікувати цю вимогу як стягнення збитків від інфляції неможливо.

Оскільки рішення суду в цій частині є явно незаконним, то воно в силу ч.4 ст.367, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК підлягає скасуванню, а щодо розподілу судових витрат - зміні на підставі ст.141 цього ж Кодексу у зв`язку з частковим задоволенням позову (48,18%) і необхідністю пропорційного зменшення судових витрат та застосування взаємозаліку з судовими витратами понесеними відповідачем при подачі апеляційної скарги, яку також частково задоволено (51,85%).

Керуючись ст.ст.367,374,375,376,382, ЦПК, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 листопада 2019 року в частині вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» про стягнення відсотків з урахування встановленого індексу інфляції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Це ж рішення в частині судових витрат змінити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» на користь ОСОБА_1 1698,36 грн. судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 22 січня 2020р.

Головуючий: Судді: