Ухвала

13 липня 2020 року

м. Київ

справа № 495/6187/16

провадження № 61-8385св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада

2019 року у складі колегії суддів: Сєвєрової Є. С., Ващенко Л. Г., Колеснікова Г. Я.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі - ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області) про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Заява мотивована тим, що 14 травня 2014 року вона була затримана та їй повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 368 КК України. Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15 травня 2014 року у

задоволенні клопотання слідчого про застосування до заявниці запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягав у забороні покидати місце мешкання та покладено обов`язки про прибуття до Білгород-Дністровського МВ ГУМВС України в Одеській області за першим викликом. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області, ухвала слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області

від 15 травня 2014 року залишена без змін. Вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2015 року заявницю визнано невинуватою та виправдано у пред`явленому обвинуваченні за частиною першою статті 366 КК України, на підставі статті 284 КПК України. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2015 року - без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2016 року вирок Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 лютого 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 16 червня 2015 року залишено без змін.

Посилаючись на статті 23, 1167, 1172 ЦК України,ОСОБА_1 просила стягнути з ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області на свою користь у рахунок відшкодування майнової шкоди - 135 000,00 грн, у рахунок моральної шкоди - 2 000 000,00 грн.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області

від 30 травня 2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 суму майнової шкоди у розмірі 135 000,00 грн. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що позивач незаконно перебувала під слідством та судом, що є підставою для відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 000,00 грн та стягнення майнової шкоди у розмірі 135 000,00 грн, яка виразилась у понесених витратах на правову допомогу та в недоотриманні заробітної плати у зв`язку з незаконним відстороненням від посади.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року апеляційну скаргу ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області задоволено частково. Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області

від 30 травня 2018 року скасовано. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, на відшкодування майнової шкоди

122 540,00 грн, на відшкодування моральної шкоди - 150 000 грн.

Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що розмір майнової шкоди, яка підлягає відшкодування розраховується із середньоденної заробітної плати, які позивач втратила внаслідок незаконних дій. Крім того, апеляційним судом при визначені розміру моральної шкоди, враховано ступень душевних страждань, співмірність з мінімальним розміром заробітної плати та вимогами розумності і справедливості.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги

У травні 2020 року ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої вимоги неправильним застосуванням апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що пред`явлення позивачем вимоги до

ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області, а не до Державної казначейської служби України, є порушенням вимог ЦПК України. Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 199/6713/14-ц у справах про відшкодування шкоди державою у резолютивній частині судових рішень не повинні міститись відомості про суб`єкта його виконання, номери та види рахунків, з яких буде здійснено безспірне списання коштів. До того ж, апеляційним судом проігноровано приписи Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» та факт того, що позивачем не надано жодного підтверджуючого документа, який би свідчив про наявність у ОСОБА_1 факту

відсторонення від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, а також останньою не надано жодних доказів щодо відсутності в неї на час проведення досудового слідства та судового розгляду, заробітку.

У липні 2020 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області, у якому заявник просить вказану касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою Головного управління

Державної казначейської служби України в Одеській області на постанову Одеського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року призначити до судового розгляду на

22 липня2020 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. В. Ступак

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик