У Х В А Л А
про повернення заяви про забезпечення позову
11 грудня 2020 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Соболєва І.П., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ:
10 грудня 2020 р. до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно на 19/24 та 1/24 частин квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .
Вивчивши зміст поданої заяви та додані до неї документи, доходжу висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.
Так, всупереч вимогам ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору.
Як визначено пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення позову, поданої фізичною особою, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 420,40 грн.
Підстав для звільнення (відстрочення, розстрочення) від сплати судового збору, визначених ст. 8 Закону України «Про судовий збір», не встановлено.
Судовий збір необхідно сплачувати за такими реквізитами:
Отримувач: УК у м.Запоріжжі/Вознесенівс/22030101
Код отримувача (ЄДРПОУ): 38025409
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);
Найменування коду класифікації доходів бюджету: Судовий збір
(Державна судова адміністрація України, 050)
Крім того, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві не вказано пропозицій щодо зустрічного забезпечення.
Також, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві необхідно зазначати обґрунтування необхідності забезпечення позову. Тобто, позивач у заяві має наводити доводи щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Водночас, позивач не навів жодних мотивів того, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся стане неможливим.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи, що заява не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, вважаю за необхідне відповідно до вказаних вимог процесуального закону повернути заяву заявникові.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 151, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно повернути заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суддя І.П. Соболєва