Справа № 296/4521/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

"08" грудня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аванс в сумі 45390,00 грн., що еквівалентно 1700 доларів США.

Свої вимоги мотивувала тим, що 31 травня 2017 між позивачем та відповідачем укладено договір, відповідно до якого відповідач зобов`язався виготовити дев`ять дверних блоків, а позивач зобов`язався прийняти продукцію і сплатити її вартість в строки згідно порядку передбаченому даним договором. Вартість договору становить у розмірі 53000,00 грн. (2023 доларів США). 31 травня 2017 року позивач сплатила відповідачу авансовий внесок у 1700 доларів США. Проте відповідач порушив строки виконання робіт та не повернув аванс. В жовтні 2017 року позивач звернулася до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області та відносно ОСОБА_2 було відкрито кримінальне провадження №0005517 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за фактом незаконного заволодіння грошовими коштами, яке в подальшому було закрито постановою слідчого. Таким чином станом на день звернення до суду відповідач так і не повернув суму передоплати у розмірі 1700 доларів США. У зв`язку з чим просить стягнути з відповідача передоплату за договором підряду від 31 травня 2017 року у розмірі 45390,00 грн., що еквівалентно 1700 доларів США

Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав та просить задовольнити, а також не заперечив щодо винесення заочного рішення суду (а.с.46).

Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження від 08.07.2020, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за останнім відомим місцем реєстрації відповідача (а.с. 23-24, 32-33, 42-43), а також за місцем проживання (а.с.25 (що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення), а.с. 40-41,44-45)).

Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке оприлюднено 23.07.2020, 23 вересня 2020 та 07 жовтня 2020 (а.с.20-20А, 29-30, 38-39).

Проте, у судові засідання, призначені на 17.09.2020, 07.10.2020 та 08.12.2020 відповідач не з`явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

31 травня 2017 між позивачем та відповідачем укладено договір, відповідно до якого відповідач зобов`язався виготовити для позивача дев`ять дверних блоків, а позивач зобов`язався прийняти продукцію і сплатити її вартість в строки згідно порядку передбаченому даним договором. Вартість договору становить у розмірі 53000,00 грн. (2023 доларів США) (а.с. 47).

Також 31 травня 2017 року позивач сплатила відповідачу авансовий внесок у розмірі у розмірі 1700 доларів США, що підтверджується оригіналом розписки відповідача про отримання вказаних коштів від позивача (а.с. 47).

Однак взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав, отриманні кошти також не повернув.

17 жовтня 2017 року позивач звернулася до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області з заявою про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ст. 190 КК України, а саме заволодіння шляхом обману коштами в сумі 1700 доларів США (а.с. 10).

27.05.2019 на звернення позивача прокуратура Житомирської області повідомила, що слідчим відділом Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області розслідувалось кримінальне провадження №0005517 від 18.10.2017 року за фактом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_1 в сумі 1700 доларів США, за ч. 1 ст. 190 КК України. За результатами досудового розслідування слідчим СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області 24.05.2019 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу злочину (а.с.11).

Разом з тим, відповідачем власноручно було написано розписку від 06.04.2018р., відповідно до якої останній зобов`язався до 26.04.2018 року повернути ОСОБА_1 5000,00 грн. в рахунок боргу, який складає 45000,00 грн. (оригінал розписки а.с.48).

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України.

Частиною 2 статті 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог ст ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ч.4 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Отже, договір підряду може бути розірваний в результаті односторонньої відмови від нього у повному обсязі, тобто в результаті вчинення замовником одностороннього правочину, який тягне припинення зобов`язань його сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не приступив до виконання робіт, а тому позивач в односторонньому порядку припинила договір підряду, про що свідчить звернення до поліції з приводу невиконання робіт та заволодіння коштами, а також звернення з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона є авансом. Однак, з припиненням дії договору підряду така грошова сума втрачає ознаки авансу та стає майном (грошовими коштами), набутими підрядником без достатньої правової підстави. Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відтак, зазначена норма застосовується за наявності сукупності таких умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав; або коли така підстава згодом відпала. Випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін відповідно до закону чи умов договору належить до таких підстав.

Судом встановлено, що 31 травня 2017 року позивач сплатила відповідачу аванс за договором підряду у розмірі 1700 доларів США, однак у зв`язку з невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач в односторонньому порядку припинила договір.

З огляду на зазначене, суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення частини 4 статті 849 ЦК України в сукупності з приписами статті 1212 ЦК України та прийняти у справі рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 45390,00 грн., що еквівалентно 1700 доларів США безпідставно отриманих коштів.

Аналогічних правових висновків щодо застосування положень частини 4 статті 849 ЦК України та можливість стягнення з відповідача на користь позивача коштів внесеної передоплати після припинення дії договору підряду дійшов Верховний Суд у постановах від 15.02.2019 у справі №910/21154/17, від 10.05.2018 у справі №916/1591/17, від 11.11.2018 у справі №910/13332/17 та від 14.06.2018 у справі №912/2709/17.

Крім того, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 626, 629, 693, 843, 865, 1212 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 45390 (сорок п`ять тисяч триста дев`яносто) грн. 00 коп., що еквівалентно 1700 (одна тисяча сімсот) доларів США сплачених коштів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання (перебування) за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Головуючий суддя О. Й. Адамович

Дата складання повного тексту рішення: 14.12.2020.