Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/1523/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 року м. Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:головуючого судді Рішко Г.І., при секретарі судового засідання Стрижак О.М., за участі представника позивача ОСОБА_1 адвоката Митровки Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Виноградів заяву адвоката Дидинської Б.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про відстрочення виконання рішення Виноградівського районного суду від 19.01.2018 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Дидинська Б.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до Виноградівського районного суду із заявою про відстрочення виконання рішення Виноградівського районного суду від 19.01.2018 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості строком на один рік.

Вимоги заяви мотивовані тим, що рішенням Виноградівського районного суду від 19 січня 2018 року позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 19 вересня 2015 року в розмірі 713306.48 грн., з яких 703250.00 грн. - сума основного боргу та 10056.48 грн. - три проценти річних від простроченої суми.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 23200.00 грн. та судовий збір в розмірі 6890.00 грн.

Представник відповідачки зазначила, що у відповідачки в даний час склалось скрутне матеріальне становище. Її сім`я складається з трьох осіб: вона, чоловік та син. Єдиним джерелом доходів сім`ї є здача в оренду тренажерних залів в спортивному комплексі по АДРЕСА_1 . За минулий 2019 рік дохід від здачі в оренду залів становив суму 164150 грн., що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку за 2019 рік, рахунками-фактурами, актами про виконані роботи. Відповідач, починаючи з березня місяця 2020 року, обмежена здійснювати підприємницьку діяльність, що пов`язано з карантином.

Також представник боржника вважає, що підставою для відстрочення виконання рішення є захворювання матері боржника, яка є онкохворою, потребує значних коштів на лікування.

За таких обставин представник боржника просить відстрочити виконання рішення про стягнення боргу на один рік.

Представник боржника в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить розглянути заяву про відстрочку виконання рішення без її участі.

Представник стягувача адвокат Митровка Я.В. не заперечує продовжити розгляд заяви за відсутності представника боржника.

Оскільки учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду заяви, суд вважає можливим на підставі ч.2 ст.435 ЦПК України продовжити розгляд справи за відсутності представника боржника.

Представник стягувача адвокат Митровка Я.В. вважає, що підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення на один рік не має, він зазначив, що ОСОБА_2 не надано жодного доказу який би свідчив про її доходи у 2020 році, а розмір доходів ОСОБА_2 у 2019 році жодним чином не свідчать про її доходи у 2020 році, так як виконавче провадження було відкрито тільки 03.09.2020 року. Розмір доходів ОСОБА_2 у 2019 р. підтверджує ту обставину, що вона має стабільний дохід з розрахунку на місяць, який складає 13679 грн. Також зазначив адвокат, ОСОБА_2 не додано жодних доказів, що на її утриманні перебуває хвора матір, яка потребує лікування.

Заслухавши пояснення представника стягувача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що рішенням Виноградівського районного суду від 19 січня 2018 року задоволено позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 19 вересня 2015 в розмірі 713306.48 грн., з яких 703250.00 грн. сума основного боргу та 10056.48 грн.-три проценти річних від простроченої суми.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 23200 грн. та судовий збір в розмірі 6890 гривень.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року рішення залишено без змін.

Рішення суду не виконувалось, тому що на підставі ухвали Верховного Суду від 23 квітня 2020 року зупинено виконання рішення суду від 19 січня 2020 року та постанову Закарапатського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року.

29 квітня 2020 року видано виконавчі листи на стягнення суми боргу.

На підставі постанови від 03.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Пивоваровим Юрієм Георгійовчем відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа № 299/1523/16-ц , виданого 29.04.2020 року.

Постановою державного виконавця від 03.09.2020 року об`єднано виконавчі провадження у зведене виконавче провадження за ВП №62945766.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач, починаючи з березня 2020 року, обмежена здійснювати підприємницьку діяльність, що пов`язано з карантином.

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частиною 3 ст. 435 ЦПК України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що суд у виняткових випадках може змінити визначену законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215 до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» внесено зміни, згідно з якими назву і текст постанови викладено в редакції «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2» та впроваджено ряд профілактичних і протиепідемічних заходів та запроваджено обмежувальні заходи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року №239 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни, згідно з якими карантин на території України продовжений до 24 квітня.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року №338-р "Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації" визначено, що з урахуванням поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, висновків Всесвітньої організації охорони здоров`я щодо визнання розповсюдження COVID-19 у країнах світу пандемією, з метою ліквідації наслідків медико-біологічної надзвичайної ситуації природного характеру державного рівня, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення та відповідно до статті 14 та частини другої статті 78 Кодексу цивільного захисту України установити для єдиної державної системи цивільного захисту на всій території України режим надзвичайної ситуації до 24 квітня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 року №291 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни, згідно з якими карантин на території України продовжений до 11 травня.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 року №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни, згідно з якими карантин на території України продовжений до 22 травня.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Також встановлено, що 26 жовтня 2020 року на позачерговому засіданні Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій ухвалено рішення про нове епідемічне зонування в Україні. 26 жовтня 2020 року Виноградівський район віднесений до помаранчевої зони строком на 14 днів. У помаранчевій зоні заборонена діяльність спортзалів.

Верховний Суд України у п.10 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26 грудня 2003 року № 14 вказує, що суду у вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, керуючись особливим характером обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує у тому числі стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Звертаючись до суду, представник боржника просить відстрочити виконання рішення суду від 19 січня 2018 року, у цивільній справі №299/1523/16-ц про стягнення боргу на 1 рік, однак заява не містить жодного обґрунтування необхідності відстрочення виконання рішення суду саме на 1 рік.

У судовому засіданні також не добуто доказів, що на утриманні боржника перебуває онкохвора матір, а тому такі твердження представника боржника є безпідставними.

В той же час суд враховуючи надзвичайні обставини, зумовлені поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, строки продовження на всій території України дії карантину, фінансове становище боржника, яке як стверджує її представник, погіршилося через закриття спортивного комплексу, суд приходить до висновку про часткове задоволення поданої заяви та про можливість відстрочення виконання рішення Виноградівського районного суду від 19.01.2018 року, у цивільній справі №299/1523/16-ц про стягнення боргу, строком на два місяці.

Керуючись ст.ст.12-13, 81,260, 354,435 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву адвоката Дидинської Б.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Виноградівського районного суду від 19.01.2018 року у справі за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на два місяці, включно по 15.02.2021 р.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий Г. І. Рішко