Справа № 323/3626/19
2/323/7/20
У х в а л а

іменем України

"15" січня 2020 р. м. Оріхів

Суддя Оріхівського районного суду Запорізької області Фісун Н.В., розглянувши позовну заяву

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час, -

В С Т А Н О В И В:

До Оріхівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 за минулий час, а сааме за останні 10 років.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (у разі подання письмових доказів можуть бути додані їх копії).

Згідно до ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

У відповідності до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу, який би свідчив, що нею вживалися заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але вона не могла їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. Також позивачу необхідно конкретизувати позовні вимоги, щодо розміру стягнення аліментів та визначитися з способом стягнення аліментів: стягувати аліменти у твердій грошовій сумі чи у частці від доходу відповідача. Крім того, позивачеві необхідно надати суду розрахунок суми заборгованості.

Наведені недоліки унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ч.1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 185 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за минулий час - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, шляхом подання до суду уточненої позовної заяви про стягнення аліментів за минулий час, із дотриманням всіх вимог ч.5 ст. 177 ЦПК України, зазначених в мотивувальній частині ухвали,який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун