Справа № 583/4456/20
УХВАЛА

17 грудня 2020 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренко Р.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 25.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., зареєстрований в реєстрі за № 51651 щодо стягнення з ОСОБА_1 безспірної заборгованості за договором позики № 219248 від 04.07.2017 року на загальну суму 82388,00 грн.

Одночасно із вказаним позовом ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, вимоги за якою мотивував тим, що на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.М. від 25.09.2020 року № 51651 відкрито виконавче провадження № 63581266, в межах якого постановою державного виконавця Охтирського МРВ ДВС ПН-СХ МРУМЮ Шиян І.В. від 12.11.2020 року відкрито виконавче провадження, також накладено арешт на майно, за місцем роботи направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивача, та визначено виконавчий збір на суму 8238 грн.

Посилаючись на те, що вказане стягнення може призвести до порушень прав та законних інтересів позивача за умови задоволення його позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 просив вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення заборгованості в розмірі 82388,00 грн. на підставі виконавчого напису № 51651 від 25.09.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., до ухвалення рішення по справі за його позовом.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглядає заяву про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 3-7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

В п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно вимог ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, крім іншого, на підставі виконавчих написів нотаріусів.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що положеннями ст. 150 ЦПК України передбачено такий спосіб забезпечення позову, як зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, визнання якого таким, що не підлягає виконанню є предметом спору між ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансова компанія Аланд».

З матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис № 51651 від 25.09.2020 року перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця Охтирського МРВ ДВС ПН-СХ МРУМЮ Шиян І.В. ВП № 63581266. Постановами державного виконавця від 12.11.2020 року відкрито виконавче провадження, накладено арешт на майно, за місцем роботи направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивача, та визначено виконавчий збір на суму 8238 грн.

Таким чином, фактичні обставини справи свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса у виконавчому провадженні на час розгляду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, може призвести до незаконного звернення стягнення грошових коштів із заявника при примусовому виконанні оскаржуваного виконавчого напису.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у раз зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Отже, задоволення вимоги позивача про зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса є підставою для припинення виконавцем вчинення будь-яких дій щодо його виконання.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що обраний заявником вид забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, має тимчасовий характер, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 149-153, 259-260, 353, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення по виконавчому напису № 51651 від 25.09.2020 року, вчиненомуприватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 82388,00 грн., виконавче провадження № 63581266 перебуває у державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шиян Інни Василівни, до набрання законної сили рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області по справі № 583/4456/20, провадження № 2/583/962/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко