Провадження № 2/750/83/20
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 липня 2020 року м. Чернігів
Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:
головуючого судді Требух Н.В.,
за участі секретаря судового засідання Будаш М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Чернігівської міської ради, третя особа без самостійних вимог Багатопрофільне приватне підприємство «Позитив» про визнання протиправним та скасування рішення та свідоцтва про право власності на земельну ділянку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору дарування недійсним,-
Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 05.06.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано п.1.20 рішення Чернігівської міської ради п`ятдесят третьої сесії шостого скликання від 07.10.2015 року про затвердження технічної документації та передачі у власність безоплатно земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 площею 0,0800 га (кадастровий номер :02:051:0044). Скасовано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер 46102142 від 22.10.2015 року видавник: реєстраційна служба Чернігівського міського управління юстиції на земельну ділянку площею 0,08 га за адресою АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер :02:051:0044, виданого на ім.»я ОСОБА_2 . В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовити.

Згідно ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, крім інших питань, вирішує як розподілити судові витрати. Відповідно до вимог ст. 265 ЦПК України висновок суду про розподіл судових рішень зазначається в резолютивній частині рішення.

Резолютивна частина рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 05.06.2020 року не містить в собі висновків суду з приводу розподілу понесених сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи може ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно ст.. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В п.35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10 роз`яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення ст. 88 ЦПК України та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Проте, якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Зазначене стосується й випадку, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 є ветераном війни і звільнений від сплати судового збору, сума судового збору сплачена позивачем при пред`явленні позову підлягає компенсації за рахунок держави.

Отже, суд приходить до висновку про необхідність компенсувати за рахунок держави 1536 грн. 80 коп. сплаченого судового збору ОСОБА_1 , щодо стягнення понесених ОСОБА_2 судових витрат відмови.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

винести додаткове рішення у справі №750/11208/19.

Компенсувати за рахунок держави ОСОБА_1 в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір в сумі 1536 грн. 80 коп., сплачений в сумі 768 грн. 40 коп. згідно квитанції від 27.09.2019 року та 768 грн. 40 коп. сплачених згідно квитанції від 15.10.2019 року.

Додаткове рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Требух