Справа № 750/4579/20
Провадження № 2/750/1121/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2020 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді Карапута Л.В.,
секретаря Пишенко М.М.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки.
Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що 06.03.2015 року близько о 19 год. 40 хв., на автодорозі «Київ-Чернігів-Нові Яриловичі» ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Ауді» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку по правому краю проїзної частини дороги.
В момент ДТП ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, які призвели до фізичного болю і страждань, подальшого стаціонарного лікування та хірургічного втручання.
Станом на 06.03.2015 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , як володільця джерела підвищеної небезпеки, застрахована не була.
Відповідно до пп. а) п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (надалі - Закон) Моторне (транспортне) страхове бюро України (надалі - МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння її: - а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
17.08.2016 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області, посилаючись на ст.ст. 4,п.п. а) п. 41.1. ст. 41, п. 21.4, ст. 24, п. 34,2 , гі. 34.4. ст. 34, гі. 33 (1) 2 ст. 33 (1), ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин), ч.5 ст. 1187 ЦК України, 17.08.2016 року постановив рішення, яким стягнув з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_3 18 937 грн. 72 кой. в якості відшкодування витрат на лікування, а також моральну шкоду в розмірі 946 грн. 89 коп., а всього 19 884, 61 грн.
З Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_3 було стягнено 1925 грн. витрат на правову допомогу та 1 378 грн. судового збору.
Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 06.04.2017 року," апеляційна скарга Моторного (транспортного) страхового бюро України була задоволена частково, рішення Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 17.08.2016 року було змінено в частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_3 суми витрат на лікування з 18 937 грн. 72 коп. до 16 101 грн. 29 коп.

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області в частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_3 моральної шкоди було скасовано.

В іншій частині рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 17.08.2016 року було залишено без змін.

25 травня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою про добровільне перерахування грошових коштів на підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області віл 06.04.2017р.

01.06.207 року Моторне (транспортне) страхове бюро України прийняло рішення про відшкодування ОСОБА_3 18 026 грн. 29 коп. ( з яких 16 101 грн. 29 коп. - відшкодування витрат на лікування та 1925 грн. витрат на правову допомогу адвоката).

01.06.2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України видало наказ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_3 18 026 грн. 29 коп.

01.06.2017 року платіжним доручення № 4779 рв перерахувало на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 18 026, 29 грн.

Відповідачу було запропоновано в добровільному порядку відшкодувати Моторному (транспортному) страховому бюро України понесені витрат.

Станом на момент пред`явлення позову до суду, відповідач в добровільному порядку кошти не сплатив.

Пункт 38.2.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов:... 38.2.1. до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно- правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону;

Відповіно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частина 5 ст. 1187 ЦК України, передбачає, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Стаття 1191 ЦК країни визначає, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 2102 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 280, 281, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце знаходження: АДРЕСА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (місце знаходження: 02000, м. Київ, Русанівський бульвар, 8, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 21647131) кошти в розмірі понесених витрат - 16101 грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України у відшкодування сплаченого судового збору 2102 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Суддя Л.В. Карапута