ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року м. Київ

справа № 761/23763/13

провадження № 22-ц/824/55/2020

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

при секретарі - Ярмак О.В.

сторони :

позивач - Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року у складі судді Пономаренко Н.В., у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки

встановив:

У вересні 2013 року позивач ПАТ «УніверсалБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка в подальшому змінила прізвище на ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_1 були укладені кредитні договори №№ 057-2008-998,

057-2008-999, відповідно до умов яких позичальнику були надані кредитні кошти у розмірі 110 тис. швейцарських франків з кінцевим терміном повернення 10 квітня 2028 року зі сплатою 9,95% річних та у розмірі

19910 швейцарських франків строком до 10 квітня 2028 року зі сплатою 11,45% річних. З метою забезпечення виконання вказаних кредитних договорів між банком та ОСОБА_5 були укладені договори поруки.

24 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_5 були укладені кредитні договори №№ 057-2008-972, 057-2008-973, відповідно до умов яких позичальнику були надані кредитні кошти у розмірі 109 730 швейцарських франків з кінцевим терміном повернення 10 квітня 2028 року зі сплатою 9,95% річних та у розмірі 19 910 швейцарських франків строком до 10 квітня 2028 року зі сплатою 11,45% річних. З метою забезпечення виконання вказаних кредитних договорів між банком та ОСОБА_1 були укладені договори поруки.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань за усіма кредитними договорами між банком та відповідачами був укладений договір іпотеки, предметом якого є нежиле приміщення АДРЕСА_1 , яке належить відповідачам у рівних частках. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 2 410 428,13 грн.

Банк вказував, що відповідачі неналежним чином виконували зобов`язання за вказаними кредитними договорами, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 29 серпня 2014 року становить 603 622 швейцарських франки, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 8 856 522,51 грн.

З урахуванням наведених обставин та заяви про збільшення позовних вимог, позивач просив в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 057-2008-998 у сумі 158 880, 44 швейцарських франків, що еквівалентно 2 331 141, 48 грн., та за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 057-2008-999 у сумі 32 598, 14 швейцарських франків, що еквівалентно 478 289,69 грн.; заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 057-2008-972 у сумі 159 617,44 швейцарських франків, що еквівалентно 2 341 954,96 грн. та за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 057-2008-973 у сумі 32 857, 13 швейцарських франків, що еквівалентно 482 089, 67 грн., а загалом становить 383 953,15 швейцарських франків, що еквівалентно 5 633 475,32 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною 2 410 428,13 грн.

Залишок заборгованості у сумі 219 668,85 швейцарських франків, що еквівалентно 3 223 047,19 грн. стягнути солідарно з відповідачів на його користь.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня

2015 року позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково.

У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 24 квітня 2008 року № 057-2008-998 у розмірі 158 880,44 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 2 331 141,48 грн., та за кредитним договором від 24 квітня 2008 року

№ 057-2008-999 у розмірі 32 598,14 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 478 289,69 грн.; заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором від 24 квітня

2008 року № 057-2008-972 у розмірі 159 617,44 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить

2 341 954,96 грн., та за кредитним договором від 24 квітня 2008 року

№ 057-2008-973 у розмірі 32 857,13 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 482 089,67 грн., а загалом складає 383 953,15 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу Національного банку України становить 5 633 475,32 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», з встановленням початкової ціни предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчого провадження. В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач Банк подав апеляційну скаргу, просить скасувати рішення суду в частині визначення вартості предмета іпотеки та в частині відмови у стягненні заборгованості та ухвалити в цій частині нове рішення, визначивши початку ціну продажу предмета іпотеки у розмірі 2 410 428,13грн. та стягнувши з відповідачів солідарно залишок заборгованості.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 16 червня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» задоволено частково, рішення суду першої інстанції змінено у частині розміру заборгованості та вказано, що розмір заборгованості ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , на погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки, становить 603 622 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 8 856 522,51 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03 липня 2019 року рішення Апеляційного суду міста Києва від 16 червня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ПАТ «Універсал Банк» скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 заперечували проти задоволення скарги.

Відповідач ОСОБА_4 належним чином повідомлена про час розгляду справи, до суду не з`явилася, її неявка відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 057-2008-998, на підставі якого позичальнику надано кредит у сумі 110 000 швейцарських франків строком до 10 квітня 2028 року та сплатою 9,95% річних за користування кредитом (т. 1, а. с. 8-13).

10 березня 2010 року, 16 березня 2010 року сторонами укладалися додаткові угоди до вказаного кредитного договору, якими змінювався текст договору та змінювалася процентна ставка за користування кредитом

(т. 1, а. с. 19-31).

24 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 057-2008-999, на підставі якого позичальник отримала кредит у розмірі 19 910 швейцарських франків, які зобов`язалася повернути до 10 квітня 2028 року та сплатити 11,45 % річних за користування кредитом (т. 1, а. с. 38-43).

Також між сторонами було укладено додаткові угоди до вказаного кредитного договору від 10 березня 2010 року та від 16 березня 2010 року, якими вносились зміни до договору, змінювалась процентна ставка

(т. 1, а. с. 49-61).

З метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитними договорам

від 24 квітня 2008 року № 057-2008-998№, 057-2008-999 між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 057-2008-998-Р/1, відповідно до умов якого відповідачі виступають як солідарні боржники

(т. 1, а. с. 130-136, 137-142).

24 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 057-2008-972, за умовами якого ОСОБА_3 надано кредит у сумі

109 730 швейцарських франків строком до 10 квітня 2028 року та сплатою 9,95% річних за користування кредитом (т. 1, а. с. 68-73).

10 березня 2010 року та 16 березня 2010 року між сторонами укладалися додаткові угоди до вказаного кредитного договору, за якими вносились зміни до договору, змінювалась процентна ставка, договір доповнювався новими пунктами, змінювався текст договору (т. 1, а. с. 79-91).

24 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 057-2008-973, за умовами якого позичальник отримала кредит у сумі 19 910 швейцарських франків, який остання зобов`язалася повернути до 10 квітня 2028 року та сплатити 11,45% річних за користування кредитом (т. 1, а. с. 98-103).

До зазначеного договору 10 березня 2010 року та 16 березня 2010 року на підставі додаткових угод сторонами вносилися зміни, зокрема, змінювалася процентна ставка, договір доповнювався новими пунктами, змінювався текст договору (т. 1, а. с .109-118).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитними договорами № 057-2008-972 та № 057-2008-973 між банком та ОСОБА_1 24 квітня 2008 року укладено договір поруки № 057-2008-972-Р/1, відповідно до умов якого відповідачі виступають як солідарні боржники (т.1, а.с. 143-149,

150-156).

Для забезпечення виконання зобов`язань по всім вказаним кредитним договорам 24 квітня 2008 року між банком та відповідачами був укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого останні передали в іпотеку позивачу належне їм на праві власності у рівних частках нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення АДРЕСА_1 , вартістю 2 410 428,13 грн. (т. 1, а. с. 157-177).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом

на 29 серпня 2014 року загальна заборгованість відповідачів за кредитними договорами становить 603 622 швейцарських франки, що згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 8 856 522,51 грн., з яких позивач просив: у рахунок погашення заборгованості у розмірі

383 953,15 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно 5 633 475,32 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки; залишок у розмірі 219 668,85 швейцарських франків,

що згідно офіційного курсу Національного банку України еквівалентно

3 223 047,19 грн. стягнути з відповідачів солідарно.

Задовольняючи частково позовні вимоги Банку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі належним чином не виконували умови кредитних договорів, не вносили щомісячних платежів відповідно до графіку погашення заборгованості, тому наявні підстави для дострокового стягнення заборгованості за кредитними договорами шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно залишку заборгованості у сумі 219 668,85 швейцарських франків, що становить різницю між кредитною заборгованістю у загальній сумі 5 633 475,32 грн. та початковою ціною предмету іпотеки в розмірі 2 410 428,13 грн., є передчасними у зв`язку із відсутністю даних про розмір вимог, які будуть задоволені за рахунок предмету іпотеки.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком, з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом частини першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Після спливу строку кредитування кредитор позбавлений права нараховувати відсотки й пеню, передбачені кредитним договором.

За правилом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, визначивши розмір заборгованості, в рахунок погашення якої звернуто стягнення на предмет іпотеки, станом на 29 серпня 2014 року, не надав оцінки вимогам банку від 13 вересня 2010 року про дострокове стягнення заборгованості.

Так, необхідно прийняти до уваги, що відповідно до правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), звернення з вимогою про дострокову сплату кредиту змінює строк дії кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 вересня 2010 року відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , було направлено вимоги про погашення простроченої заборгованості з наданням 30 днів з дня отримання вимоги, а у випадку не погашення заборгованості, банк вимагав дострокового повернення кредитних коштів та всіх нарахованих процентів т.1, а.с.178-183)

Вказані вимоги Банку отримані відповідачами особисто 20 вересня 2010 року, про що свідчать зворотні повідомлення (т.1, а.с. 185-186).

Відповідачами заборгованість повернута не була, таким чином строк дії кредитного договору закінчився і Банк 12 вересня 2013 року, в межах строку позовної давності, звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості станом на 29.03.2013 року, а в подальшому уточнив свої вимоги розрахувавши заборгованість за умовами кредитних договорів станом на 29 серпня 2014 року (т.2, а.с.47-48).

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронюваних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18) від 31 жовтня 2018 року).

З урахуванням викладеного, нарахування банком відсотків, після 13 вересня 2010 року є необґрунтованим, а тому розмір заборгованості, в рахунок погашення якої необхідно звернути стягнення на предмет іпотеки підлягає визначенню станом на 13.09.2010 року.

Так, згідно розрахунку наданого Банком до суду апеляційної інстанції, за кредитним договором № 057-2008-998 від 24 квітня 2008 року, у ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка складається станом на 13.09.2010 року з простроченої заборгованості зі сплати кредиту - 2 523,72 швейцарських франків, суми дострокового стягнення кредиту - 104 414,26 швейцарських франків, відсотків за користування кредитними коштами - 5 302,16 швейцарських франків, підвищених відсотків - 35,52 швейцарських франків, що загалом становить - 112 275,66 швейцарських франків та заборгованості за кредитним договором № 057-2008-999 від 24 квітня 2008 року, яка складається станом на 13.09.2010 року з простроченої заборгованості зі сплати кредиту - 677,76 швейцарських франків, суми дострокового стягнення кредиту - 18 837,45 швейцарських франків, відсотків за користування кредитними коштами - 1 609,87 швейцарських франків, підвищених відсотків - 12,85 швейцарських франків, що загалом становить - 21 137,93 швейцарських франків.

У відповідача ОСОБА_2 виникла заборгованість за кредитним договором № 057-2008-972 від 24 квітня 2008 року, яка складається станом на 13.09.2010 року з простроченої заборгованості зі сплати кредиту - 2 686,56 швейцарських франків, суми дострокового стягнення кредиту - 104 154,18 швейцарських франків, відсотків за користування кредитними коштами - 6 580,74 швейцарських франків, підвищених відсотків - 35,62 швейцарських франків, що загалом становить - 113 457,10 швейцарських франків та заборгованості за кредитним договором № 057-2008-973 від 24 квітня 2008 року, яка складається станом на 13.09.2010 року з простроченої заборгованості зі сплати кредиту - 697,08 швейцарських франків, суми дострокового стягнення кредиту - 18837,45 швейцарських франків, відсотків за користування кредитними коштами - 1782,08 швейцарських франків, підвищених відсотків - 5,81 швейцарських франків, що загалом становить - 21 322,42 швейцарських франків.

Колегія суддів дійшла висновку, що саме в рахунок погашення вищевказаної суми заборгованості по кредитним договорам відповідачів, підлягає зверненню стягнення на предмет іпотеки у вигляді нежилого приміщення НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , зазначеного в договорі іпотеки від 24.04.2008 р. та належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності в рівних частинах, який підлягає реалізації шляхом його продажу на прилюдних торгах за ціною, встановленою за згодою сторін або на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Доводи Банку про те, що початкова ціна предмета іпотеки була визначена сторонами у договорі іпотеки, не заслуговують на увагу, оскільки у договорі іпотеки сторони визначили вартість предмета іпотеки на момент укладення договору, а не початкову ціну при зверненні стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. При цьому така оцінка, підлягає проведенню суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

За таких обставин, апеляційна скарга Банку підлягає до часткового задоволення, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про задоволення позовних вимог Банку частково, відповідно до вимог ст.376 ЦПК України.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення, відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, на користь Банку з кожного з відповідачів підлягає стягненню сума сплаченого Банком судового збору в розмірі 1956,49 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

постановив :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 057-2008-998 від 24 квітня 2008 року, яка складається станом на 13.09.2010 року з простроченої заборгованості зі сплати кредиту - 2 523,72 швейцарських франків, суми дострокового стягнення кредиту - 104 414,26 швейцарських франків, відсотків за користування кредитними коштами - 5 302,16 швейцарських франків, підвищених відсотків - 35,52 швейцарських франків, що загалом становить - 112 275,66 швейцарських франків та заборгованості за кредитним договором № 057-2008-999 від 24 квітня 2008 року, яка складається станом на 13.09.2010 року з простроченої заборгованості зі сплати кредиту - 677,76 швейцарських франків, суми дострокового стягнення кредиту - 18 837,45 швейцарських франків, відсотків за користування кредитними коштами - 1 609,87 швейцарських франків, підвищених відсотків - 12,85 швейцарських франків, що загалом становить - 21 137,93 швейцарських франків, а також в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 057-2008-972 від 24 квітня 2008 року, яка складається станом на 13.09.2010 року з простроченої заборгованості зі сплати кредиту - 2 686,56 швейцарських франків, суми дострокового стягнення кредиту - 104 154,18 швейцарських франків, відсотків за користування кредитними коштами - 6 580,74 швейцарських франків, підвищених відсотків - 35,62 швейцарських франків, що загалом становить - 113 457,10 швейцарських франків та заборгованості за кредитним договором № 057-2008-973 від 24 квітня 2008 року, яка складається станом на 13.09.2010 року з простроченої заборгованості зі сплати кредиту - 697,08 швейцарських франків, суми дострокового стягнення кредиту - 18837,45 швейцарських франків, відсотків за користування кредитними коштами - 1782,08 швейцарських франків, підвищених відсотків - 5,81 швейцарських франків, що загалом становить - 21 322,42 швейцарських франків, звернути стягнення на предмет іпотеки у вигляді нежилого приміщення НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , зазначеного в договорі іпотеки від 24.04.2008 р. та належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності в рівних частинах, який підлягає реалізації шляхом його продажу на прилюдних торгах за ціною, встановленою за згодою сторін або на підставі оцінки суб`єкта оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

У задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» відмовити.

Стягнути з кожного з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1956,49 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді :