Справа № 311/1040/20
Провадження № 2/311/561/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого - судді: Сидоренко Ю.В.,

при секретарі: Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

31 березня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зазначає, що 17.07.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № від 17 липня 2017 року. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» був укладений Договір відступлення права вимоги №20190626 від 26.06.2019 року, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № від 17 липня 2017 року.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги №20190626 від 26.06.2019 року, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № від 17 липня 2017 року в загальній сумі 12707,91 гривень, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5035,91 гривень, заборгованості за відсотками - 1109,08 гривень, заборгованості за платою за управління кредитом - 3836,44 гривень, та заборгованості за пенею - 2726,48 гривень.

На виконання умов Договору відступлення права вимоги №20190626 від 26.06.2019 року, відповідно до вимог ст.ст.512-514,516 ЦК України на адресу відповідача ОСОБА_1 простою кореспонденцією від імені ТОВ «ФК «ЦФР» направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Незважаючи на це, відповідач ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором.

Як зазначено у позові, всупереч умовам Кредитного договору № від 17 липня 2017 року, незважаючи на повідомлення, відповідач ОСОБА_1 не виконав свого зобов`язання. Після відступлення ТОВ «ФК «ЦФР» позивачу право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 , останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ні на рахунки попереднього кредитора ТОВ «ФК «ЦФР». З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 26.06.2019 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Наявна за укладеними кредитним договором заборгованість до теперішнього часу відповідачем ОСОБА_1 у добровільному порядку не погашена, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № від 17 липня 2017 року в загальній сумі 12707,91 гривень, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5035,91 гривень, заборгованості за відсотками - 1109,08 гривень, заборгованості за платою за управління кредитом - 3836,44 гривень, та заборгованості за пенею - 2726,48 гривень, а також стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача понесені позивачем судові витрати.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 10 квітня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засіданні представник позивача Товариства з обмеженої відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином і у встановленому законом порядку, проте на адресу суду надійшло клопотання, в якому представник позивача ТОВ ФК "ЄАПБ" в особі Ткаченко М.М. просить проводити судове засідання у відсутність представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів, не заперечує (а.с.39,45).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте на адресу суду надано заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти отримання у ТОВ «ФК «ЦФР» кредиту, проте не згодний із нарахуваннями щомісячних процентів (плати за управління кредитом), просить зменшити розмір штрафних санкцій (а.с.49).

Вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, повно та об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи у провадженні № 2/311/561/2020 суд вважає, що заявлені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; , учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № від 17 липня 2017 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.5-6,7) та відповідно до умов якого позичальник ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 5452,95 гривень, строком на 12 місяців до 17.07.2018 року. Відповідно до п.4.8 укладеного Договору та Додатку № 1 у вигляді графіку до нього, погашення кредиту та внесення плати за ним здійснюється шляхом сплати щомісячного платежу в сумі 659,75 грн. (а.с.5 зворот).

26 червня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» був укладений Договір відступлення права вимоги №20190626, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ЦВР» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги від відповідача коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ТОВ «ФК «ЦВР», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру боржників від 26.06.2019 року до Договору відступлення права вимоги, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.19-21,22).

На виконання умов договору відступлення права вимоги №20190626 від 26 червня 2019 року на адресу фактичного місця проживання позичальника ОСОБА_1 , від імені ТОВ «ФК «ЦВР» було направлено повідомлення про відступлення права грошової вимоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що підтверджується копією повідомлення від 09.07.2019 року за вих.№003414022, яке міститься в матеріалах справи (а.с.17).

Крім того, листами ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за вих.№003414022-1 від 09 липня 2019 року позичальник ОСОБА_1 повідомлявся про порядок погашення заборгованості в сумі 12707,91 грн. по кредитному договору № від 17 липня 2017 року та про включення його даних до бази персональних даних (а.с.18).

Всупереч умовам укладеного Кредитного договору № від 17 липня 2017 року, незважаючи на неодноразові повідомлення, позичальник ОСОБА_1 своєчасно та належним чином не виконав свої зобов`язання та після відступлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги, відповідач ОСОБА_1 не здійснював платежів для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень», ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», тим самим припинив повернення наданих йому кредитів в строки, передбачені вищевказаним кредитним договором.

Таким чином, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, на теперішній час відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед позивачем ТОВ «Фінансова агенція «Європейська агенція з повернення боргів» за: кредитним договором № від 17 липня 2017 року в загальній сумі 12707,91 гривень, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5035,91 гривень, заборгованості за відсотками - 1109,08 гривень, заборгованості за платою за управління кредитом - 3836,44 гривень, та заборгованості за пенею - 2726,48 гривень, що безпосередньо підтверджується відповідним розрахунком суми заборгованості, складеним станом на 26.06.2019 року ТОВ «Фінансова агенція «Європейська агенція з повернення боргів», та який міститься в матеріалах справи (а.с.15).

Вищевказана заборгованість до теперішнього часу відповідачем ОСОБА_1 у добровільному порядку не погашена, тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Згідно ст.3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору.

Частиною 2 ст.6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Статтею 204 Цивільного кодексу України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У відповідності до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно змісту ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до вимог ст.517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Згідно ст.518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Згідно положень ст.519 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором

Згідно вимог ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно положень ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1055 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), як визначено статтею 1077 ЦК України, одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до положень ст.1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт.

Згідно ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги,право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Згідно ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомлені визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Разом з тим, суд не може погодитися із позовними вимогами про стягнення плати за управління кредитом у розмірі 3836,44 грн.

За положеннями абзацу 3 частини четвертої ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів" кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17 і 23 статті 1).

Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року по справі №6-2071цс16 та постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року по справі №276/4216/16-ц.

Тому, враховуючи наведені положення ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів", вимоги в частині стягнення плати за управління кредитом задоволенню не підлягають.

Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

На підставі вищезазначеного, суд приходить до висновку, що умова про сплату щомісячних відсотків, які є платою за управління кредитом, не відповідає вимогам справедливості та суперечить ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», тому в частині стягнення 3836,44 грн. заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) за кредитним договором № від 17 липня 2017 року, суд вважає необхідним відмовити.

З урахуванням вищевикладених правових норм та встановлених обставин по справі, приймаючи до уваги, що невиконанням кредитних зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 за кредитним договором № від 17 липня 2017 року щодо своєчасного повернення суми кредиту, були порушені права фактора, позивача у справі, тому суд приходить до висновку, що заявлені ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню частково, та суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_1 користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість станом на 16.07.2019 року, за кредитним договором № від 17 липня 2017 року в загальній сумі 8871,47 гривень, яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5035,91 гривень, заборгованості за відсотками - 1109,08 гривень, та заборгованості за пенею - 2726,48 гривень.

За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з того, що позивачем сплачено судовий збір в сумі 2102,00 гривень, тому, відповідно до положень ст.ст.133, 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем та документально ним підтверджені (а.с.4) судові витрати по оплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі: 1467,41 грн., виходячи з наступного розрахунку: 8871,47 грн. х 100 % : 12707,91 грн. = 69,81% (відсоток розміру задоволених позовних вимог); 2102,00 грн. х 69,81 % : 100 % = 1467,41 грн. (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

Керуючись ст.ст..256, 258, 260, 261, 266, 267, 509, 514, 515-519, 525, 526, 530, 631, 651, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, 1077, 1079, 1081, 1082 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 133, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого підземним електрогазозварювальником ПрАТ «ЗЗРК» ділянка № 1 цех закладки, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (01032, м.Київ вул.Симона Петлюри, буд.30, розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в ПАТ «ТАСкомбанк», код ЄДРПОУ-35625014), заборгованість за кредитним договором № від 17.07.2017 року в розмірі - 8871 (вісім тисяч вісімсот сімдесят одну) гривню 47 копійок, витрати по оплаті судового збору в сумі - 1467 (одну тисячу чотириста шістдесят сім) гривень 41 копійку, а всього стягнути - 10338 (десять тисяч триста тридцять вісім) гривень 88 копійок.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 22 червня 2020 року.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО