Справа № 212/3289/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Деменко А.С., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представників відповідача Філімонової М.О., Шаблій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання незаконним нарахування за користування централізованим опаленням, стягнення моральної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз»,

встановив:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулось до суду із позовною заявою до акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (далі АТ «Криворізька теплоцентраль») про визнання незаконним нарахування за користування централізованим опаленням, стягнення моральної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз». В обґрунтування позову зазначено, що позивач мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та відмовилась від отримання послуг централізованого опалення приміщення. У подальшому позивачу стало відомо про нарахування АТ «Криворізька теплоцентраль» вартості послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою її мешкання , а саме: АДРЕСА_1 . Вважає, що відповідач безпідставно здійснив нарахування сум за користування вказаними послугами, оскільки її квартира відключена від централізованого опалення, а при цьому встановлено автономне опалення. Зазначає про те, що незаконними діями відповідача їй завдано моральних страждань, оскільки вона втратила сон, нервувала та страждала. На підставі викладеного позивач просить суд зобов`язати АТ «Криворізька теплоцентраль» скасувати безпідставно нараховану заборгованість по оплаті теплової енергії за опалення житлового приміщення за період з 01.10.2013 по 01.04.2020 в сумі 36357,09 грн., стягнути моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн., вирішити питання про судові витрати.

2 червня 2020 року судом постановлена ухвала про відкриття провадження та призначення розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити.

1 липня 2020 року до суду надано відзив на позовну заяву, у якій зазначено про невизнання позову з наступних підстав. Так, відключення від централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 відповідач вважає самовільним. Зазначає, що доказів на підтвердження законності відключення від системи централізованого опалення позивачем суду не надано. Вказує на те, що позивачем не доведений факт спричинення їй моральної шкоди діями відповідача щодо нарахування вартості послуг з централізованого опалення житлового приміщення. Також відповідачем зазначено, що правонаступником ДП «Криворізька теплоцентраль» є ПАТ «Криворізька теплоцентраль», відповідно правонаступником ПАТ «Криворізька теплоцентраль» є АТ «Криворізька теплоцентраль».

21 липня 2020 року ухвалою суду залучено до участі у цивільній справи третю особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору акціонерне товариство «оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз».

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що позивач самовільно відключилась від централізованого опалення, оскільки з 2007 року встановлення автономне опалення на окрему квартиру не передбачено. Вказала на те, що позивач по теперішній час отримує послуги з централізованого теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , а тому зобов`язана їх оплачувати.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У задоволенні позовних вимог просив суд відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту позивача. (а.с. 3)

Листом управління житлово-комунального господарства виконкому міськради від 17 лютого 2006 року за № 362/8 зазначено про погодження відключення від системи теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 при умові влаштування альтернативного джерела опалення. Зазначено про необхідність після влаштування автономного опалення та опломбування газового лічильника звернутися для розірвання договору на постачання теплової енергії до ДП «Криворізька теплоцентраль». (а.с. 5)

1 жовтня 2010 року складений Акт представника КПТО у присутності ОСОБА_1 про встановлення видимого розриву системи г/в. Стояк проходить транзитом. (а.с. 8)

З Акту № 2 криворізького підприємства теплових мереж «Криворіжтеплоцентраль» від 2 березня 2012 року вбачається, що при огляді приміщення за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що мається видимий розрив на системі центрального опалення, гарячого водопостачання; стояки ізольовані; система гарячого водопостачання демонтована; мається пакет документів; в приміщенні встановлено автономне опалення. (а.с. 9)

ПП «Проекттепломонтаж» проведено теплотехнічний розрахунок на опалення та гаряче водопостачання приміщень квартири за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 10-24)

5 листопада 2010 року ВАТ «Киворіжгаз» був складений акт прийомки в експлуатацію газифікованого об`єкта (котел підігріву гарячої води, крани, труби) з дозволом врізки та запуску газу. (а.с. 27)

За наданою АТ «Криворізька теплоцентраль» інформацією з особового рахунку № НОМЕР_1 стосовно власника ОСОБА_1 вбачається, що відповідачем здійснюється нарахування послуг з теплопостачання за адресою: АДРЕСА_1 за період жовтень 2013 року червень 2020 року на загальну суму 36636,83 грн. (а.с. 80-81)

Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У відповідності до пункту 25 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила № 630), самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил № 630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Порядком від 22 листопада 2005 року № 4 установлено, що для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення, він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни до порядку від 22 листопада 2005 року № 4 які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.

Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком від 22 листопада 2005 року № 4 процедури.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування про відключення споживача ОСОБА_1 від мережі централізованого опалення не приймалось.

Наявність видимого розриву на системі центрального опалення, гарячого водопостачання житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 не свідчить про дотримання встановленої законом процедури з відключення споживачів від мережі централізованого опалення.

Також, частина перша статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Згідно з частиною шостою статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника споживач має право розірвати договір у порядку, встановленому законом.

Так, листом управління житлово-комунального господарства виконкому міськради від 17 лютого 2006 року за № 362/8 було повідомлено позивача про необхідність розірвання договору на постачання теплової енергії з ДП «Криворізька теплоцентраль».

Як встановлено судом, ОСОБА_1 зі скаргами про надання неякісних послуг з централізованого опалення, зниження температури повітря у житлових приміщеннях до відповідача не зверталась. Також матеріали справи не містять відомостей про розірвання договору на постачання теплової енергії з ДП «Криворізька теплоцентраль».

Доводи позивача про те, що вона не є споживачем послуг позивача, оскільки у її квартирі встановлено автономне опалення, судом ретельно перевірено, вони не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача додатково надав суду робочий проект реконструкції системи газопостачання, як на підставу для задоволення позову та наявність у квартирі ОСОБА_1 автономного опалення.

Однак зазначений документ також не може бути підтвердженням факту дотримання позивачем порядку відключення її квартири від мереж централізованого опалення у встановленому законом порядку, оскільки рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, суду не надано.

За таких обставин суд вважає доведеним факт постачання відповідачем до квартири позивача послуг централізованого опалення, за які ОСОБА_1 не сплачувалаі, внаслідок чого утворилася заборгованість.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України в редакції, чинній на час розгляду справи, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом,

Відтак, матеріали справи не містять жодних доказів на спростування доводів відповідача.

За таких обставин суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 здійснено самовільне відключення від мережі централізованого опалення, а тому вимоги про визнання незаконним нарахування за користування централізованим опаленням за адресою: АДРЕСА_1 не ґрунтуються на законі.

Також позивачем заявлено позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди, яка є похідною позовною вимогою від основної. Оскільки судом відмовлено у задоволенні основної позовної вимоги, тому у задоволенні похідної вимоги з відшкодування моральної вимоги також слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 626, 651 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «про теплопостачання», відповідно до ст. ст. 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89,141, 258-259, 263-265, 279, 354 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» про визнання незаконним нарахування за користування централізованим опаленням, стягнення моральної шкоди, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце мешкання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», , місцезнаходження юридичної особи: 50014, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1.

Третя особа: акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», , місцезнаходження юридичної особи: 50005 м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 1.

Повний текст рішення суду складений та підписаний 10 грудня 2020 року.

Суддя: О. Н. Борис