Справа №705/4589/19
2/705/916/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючої - судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 13 грудня 2018 року о 16 год. 40 хв. по вулиці Енергетичній в м. Умань Черкаської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «BA3-21053», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, а також безпечного інтервалу, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Деу Нексія», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зустріч, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.9(6), 12.1, 13.1 ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 пункту 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, у яких вказано, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; пункту 13.1, у яких вказано, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Вина ОСОБА_2 підтверджується: протоколом серії ОБ № 149114 від 13.12.2018, складеного інспектором СРПП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області Шаренко A.B.; поясненнями ОСОБА_2 від 13.12.2018, записаними з його слів та особисто ним підписаними; схемою місця ДТП від 13.12.2018; довідкою № НОМЕР_3 про дорожньо-транспортну пригоду; постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 7 лютого 2019 року у справі № 705/261/19, відповідно до якої, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та було застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Вказана постанова набрала законної сили та відповідачем не була оскаржена. В результаті вищевказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Деу Нексія», д.н.з. НОМЕР_2 , і ОСОБА_2 погодився добровільно відшкодувати витрати на відновлення пошкодженого ним автомобіля та на підтвердження своїх намірів написав 13.12.2018 розписку, у якій було вказано, що ОСОБА_2 зобов`язується повернути кошти у розмірі 85 000,00 гривень протягом 3 (трьох) місяців ОСОБА_1 . Вказана розписка була складена у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Крім того, оскільки внаслідок отриманих пошкоджень автомобіля, що були завдані з вини ОСОБА_2 , подальший рух його став не можливим, адже було розбито передній бампер, передня ліва блок фара, деформовано капот авто, ліве крило, передні ліві двері, задні ліві двері, заднє ліве крило, зірвало праву блок фару, та ліве переднє колесо, що було відображено в адміністративному матеріалі. Згодом, ОСОБА_2 запевнив, що кошти, по відновленню автомобіля, якому було завдано пошкоджень внаслідок ДТП, він відшкодує, однак, на день звернення з позовом уже пройшов значний час, а термін, до якого ОСОБА_2 зобов`язувався відшкодувати витрати на ремонт та відновлення автомобіля, вже пройшов, питання щодо відшкодування матеріальної шкоди останній не вирішує. З метою досудового врегулювання даного питання позивачем було здійснено ряд дзвінків за останніми відомими засобами зв`язку, але спроби зв`язатись із боржником виявилися безрезультатними та вирішувати питання щодо погашення боргу, він не збирається, хоча на його адресу позивачем було направлено претензію від 14.05.2019, але вона була залишена поза увагою. Тому позивач вважає, що розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначена у межах узгодженої із порушником суми, написаної ОСОБА_2 у відповідності до розписки від 13.12.2018 року 85 000,00 гривень. Крім того, позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому була спричинена ще і моральна шкода, оскільки пошкодження автомобіля стало причиною моральних страждань, душевних переживань, порушення звичного стану життя у зв`язку із відсутністю автомобіля, необхідність у здійснені постійного пошуку та найманні інших транспортних засобів з метою забезпечення нормального циклу життя, отримання заробітку, оскільки заробіток залежав у повній мірі від наявності автомобіля. Він втратив душевних спокій, іноді не міг нормально відпочивати, оскільки багато часу витрачав на оформлення відповідних документів. Переживання посилило ухиляння відповідача від відшкодування понесених витрат на відновлення автомобіля та незручності, які він переносить у зв`язку із вирішенням спору в судовому порядку. Завдану йому моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 1000 грн., тому з даним позовом звернувся до суду.

Від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що із позовною заявою ОСОБА_1 про стягнення коштів він повністю не погоджується, пред`явлені позовні вимоги не визнає та заперечує проти їх задоволення, оскільки вважає, що цей позов не може бути задоволений, адже, в позовній заяві вказано, що 13.12.2018 о 16 год. 40 хв. в м. Умань Черкаської області ОСОБА_2 здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Деу Нексія» д.н.з. В НОМЕР_4 , який рухався на зустріч, в результаті чого автомобіль «Деу Нексія» д.н.з. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження, які були не сумісні із його подальшим власним пересуванням та відновленню не підлягав. Проте, вищевказаного автомобіля в Україні з д.н.з. НОМЕР_2 зареєстрованим не значиться, оскільки така серія номерного знаку в Україні не існує. Жодного документу на підтвердження права власності ОСОБА_1 на вищевказане авто до позовної заяви не долучено, вказаним автомобілем за наявною інформацією з 17.08.2007 володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мешкає в с. Кам`яна Криниця Благовіщенського району Кіровоградської області і в подальшому дане авто не перереєстровувалось та з обліку не знімалось. У позовній заяві зазначено, що «скоївши 13 грудня 2018 року ДТП по вул. Енергетичній в місті Умані, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Деу Нексія, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 погодився добровільно відшкодувати витрати на відновлення пошкодженого ним автомобіля Деу Нексія, д.н.з. НОМЕР_2 , та на підтвердження своїх намірів склав 13.12.2018 розписку, у якій було вказано, що ОСОБА_2 зобов`язується повернути кошти у розмірі 85 000,00 гривень протягом З (трьох) місяців ОСОБА_1 . Вказана розписка була складена у присутності двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ». Відповідач зазначає, що після ДТП він перебував в шоковому стані та повністю не розумів що сталося, оскільки сильно вдарився головою, проте, коли його троє кремезних молодих чоловіків посадили до чужого авто та сказали писати розписку, що він нібито позичив у них кошти та має їх повернути через три місяці, то він, побоюючись за своє життя та здоров`я написав таку розписку, хоча ніяких коштів і не отримував та жодних боргових зобов`язань перед даними молодими людьми в нього не виникало. Ніякий пошкоджений автомобіль у його власність не передавався, щоб він за нього мав би розраховуватись. Ті чоловіки залишили своє авто поряд з його та після оформлення ДТП працівниками поліції поїхали у невідомому напрямку. Після оформлення ДТП він був вимушений за власний кошт перевезти не тільки своє авто, а й інший пошкоджений автомобіль на територію підприємства ТОВ «Украгрометпром» в м. Умань по вул. Енергетичній, 41 де він працював і охороняти його протягом декількох місяців. За час зберігання авто воно було оцінене працівниками страхової компанії, які його оглянули, виготовили його фото, а в подальшому здійснили виплати ОСОБА_1 відповідно до норм діючого законодавства України. Через деякий час ОСОБА_1 приїхав до території підприємства, де зберігалось авто разом з невідомим чоловіком, як він зрозумів з покупцем автомобіля, забрав його, при цьому повідомив, що жодних претензій до нього не має. При даній розмові були присутні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Відповідач зазначає, що оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована, то враховуючи, що ОСОБА_1 є потерпілим у вказаній ДТП, на підставі платіжного доручення № 2663 від 21.01.2019 він отримав від ПАТ «Страхова група «ТАС» страхове відшкодування згідно страхового полісу АК НОМЕР_5 9688369 від 17.06.2018 в розмірі 30050 грн. Але, якщо враховувати, що позивача не влаштовувала така сума, то він міг би звернутися про сплату такої різниці, але він не проводив ніяких експертиз та не вживав заходів щодо оцінки заподіяних збитків. З приводу стягнення моральної шкоди, відповідач зазначає, що позивач на підтвердження його душевних страждань не надав жодного суттєвого доказу. Тим більше, що пошкоджений автомобіль був залишений позивачем на місці ДТП і відповідач сам його транспортував та зберігав. Тому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Крім того, разом з відзивом на позов, відповідач подав заяву про поновлення строку на подання відзиву, в якій зазначив, що підготувати відзив у строк визначений судом не представилось можливим, оскільки з метою отримання доказів страхового відшкодування він звертався до страхової компанії ПАТ «Страхова група «ТАС», які вдалося отримати лише 17.02.2020. Крім того, ним проводилися дії з приводу відшукання свідків певних подій, тому він просить поновити йому строк на подачу відзиву.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача попередньо надійшла заява в якій він просить справу слухати у його відсутність та у відсутність ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, попередньо надавши заяву в якій просить судове засідання проводити без його участі.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Цивільно-правова відповідальність юридичної або фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі статті 1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою та вина в заподіянні шкоди.

У відповідності до положень абзацу третього ст. 124 КУпАП : «Примітка. Особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ».

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 13 грудня 2018 року о 16 год. 40 хв. по вулиці Енергетичній в м. Умань Черкаської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «BA3-21053», державний номерний знак НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, а також безпечного інтервалу, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем «Деу Нексія», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зустріч, внаслідок чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 2.9(6), 12.1, 13.1 ПДР.

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 пункту 12.1 Правил дорожнього руху України і його винуватість підтверджується постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 7 лютого 2019 року у справі № 705/261/19, відповідно до якої, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП та було застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Вказана постанова набрала законної сили та відповідачем не була оскаржена.

В результаті зазначеної ДТП автомобіль «DAEWOO NEXIA», д.н.з. НОМЕР_2 отримав такі механічні пошкодження: розбитий передній бампер, передня ліва блок фара, деформований капот, ліве крило, передні ліві двері, задні ліві двері, заднє ліве крило, зірвана права блок фара, ліве переднє колесо, що підтверджується Актом огляду транспортного засобу від 19.12.2018.

Відповідно до страхового полісу АК № 9688369 від 17.06.2018 Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик ПАТ «Страхова група «ТАС».

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є потерпілим у вказаній ДТП, на підставі платіжного доручення № 2663 від 21.01.2019 він отримав від ПАТ «Страхова група «ТАС» страхове відшкодування згідно страхового полісу АК НОМЕР_5 9688369 від 17.06.2018 в розмірі 30050 грн.

Позивач у поданій ним позовній заяві посилається на те, що діями відповідача ОСОБА_2 йому була завдана шкода, в результаті ДТП, яка сталася з його вини, і оцінює він її у 85000 грн. При цьому, як основний доказ надає суду Розписку, написану ОСОБА_2 , з якої вбачається, що ОСОБА_2 зобов?язується повернути кошти у розмірі 85000 грн. протягом трьох місяців ОСОБА_1 . Проте, із вказаної розписки взагалі не зрозуміло де взаємозв?язок між спричиненою шкодою в результаті ДТП і з якого розрахунку на той час виходив позивач. В розписці зазначено, що ОСОБА_2 зобов?язується повернути кошти, а не відшкодувати завдані збитки, а також не зрозуміло коли і ким були отримані ці кошти.

Крім того, з наданої позивачем претензії до ОСОБА_2 від 14.05.2019, також вбачається, що позивач ОСОБА_1 просить повернути кошти в сумі 85000 грн., як позику, а не відшкодувати спричинені збитки завдані ДТП.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві, тобто, що кошти, які він просить стягнути є коштами, які повинен був відшкодувати відповідач внаслідок спричинення ДТП позов задоволенню не підлягає.

На підставі вище викладеного, керуючись ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 13, 81, 259, 263-265, 268,354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Копію рішення направити сторонам.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий В.Л. Гудзенко