Справа № 308/8630/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 листопада 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Іванова А.П.,

при секретарі Боті О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

встановив:

26.07.2019 позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу за Договором позики МК № 3 від 15.06.2011 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та Договором поруки від 15.06.2011 року, який укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.06.2011 між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено Договір позики МК №3, за яким ОСОБА_5 передав ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 16000 грн., що стверджується підписаною ОСОБА_2 заявою, розпискою та Договором позики, а останній зобов`язався повернути позикодавцю таку ж саму суму грошових коштів та проценти за користування коштами. На забезпечення виконання зобов`язання за Договором позики, 15.06.2011 між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 було укладено Договір поруки, за яким остання зобов`язалась перед Кредитором відповідати у повному обсязі за своєчасне і повне виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_2 за Договором позики МК №3 від 15.06.2011.

Окрім цього позивач ОСОБА_4 зазначає, що 15.03.2014 між нею та ОСОБА_5 було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), за яким останній передав їй права вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за договором позики МК №3 від 15.06.2011 за договором поруки від 15.06.2011.

26.03.2014 на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було надіслано повідомлення про відступлення прав вимоги та повідомлено про заміну Кредитора за вищевказаними Договорами, а також надіслано копію договору та акту про відступлення прав вимоги. Оскільки ні позичальник ні поручитель не виконали умови вищевказаних договорів, вона змушена була звернутись до суду. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16.09.2014 її позовні вимоги було задоволено повністю та стягнуто з Боржників на її користь 16000 грн. боргу за договором позики МК №3 від 15.06.20141, 31200 грн. відсотків за користування позикою за період з 16.06.2011 по 28.02.2014, 10000 грн. штрафу та 5000 грн. пені.

Відповідно до п.1.2 Договору позики, позика надається терміном до 15.06.2012 року.

Пунктами 1.3та 1.4 цього договору встановлено обов`язок позичальника щомісячно сплачувати відсотки за користування коштами з розрахунку 6% місячних.

Оскільки відповідачі умови договору не виконали, а також не сплатили жодного платежу на виконання вищевказаного рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2014, просить суд, солідарно стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на її користь 59 209,62 грн. відсотків за користування позикою за період з 01.03.2014 по 20.04.2019 за договором позики МК №3 від 15.06.2011.

Пунктами 1.6 та 1.7 Договору позики встановлена відповідальність Позичальника у вигляді штрафу в розмірі 5% , який нараховується від суми позики, визначеної в п.1.1 Договору позики, за кожен випадок порушення сплати процентів за користування позикою, а також встановлена відповідальність у вигляді пені, в розмірі 0,5 % від суми несвоєчасно повернутої позики за кожен день прострочення.

Таким чином, розмір штрафу за період прострочення складає 48800 грн., а розмір пені 150080 грн. Проте, просить суд, стягнути солідарно з відповідачів на його користь пеню в розмірі тільки 50 000 грн.

11.09.2020 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду було замінено померлу позивачку ОСОБА_4 на її правонаступника ОСОБА_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак з позовної заяви видно, що такий просить провести розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повторно не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку, причини своєї неявки суду не повідомили, відзиву не подали, суд вважає за можливе розглядати справу без участі відповідачів.

Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Враховуючи відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В заочному рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.09.2014 судом було встановлено правовідносини первісного кредитора ОСОБА_5 з відповідачем ОСОБА_2 , за договорами позики МК №3 від 15.06.2011 та ОСОБА_3 за Договором поруки від 15.06.2011. Суд визнав доведеними факти отримання коштів відповідачем за вказаними договорами. Також суд встановив обставину відступлення права вимоги від первісного кредитора ОСОБА_5 до нового ОСОБА_4 за договором від 15.03.2014. Зазначено, що перехід прав вимоги до відповідача підтверджується відповідним актом. Зрештою, суд стягнув з відповідачів у солідарному порядку на користь нового кредитора за вказаними договорами 16000 грн. у повернення боргу, 31200 грн. відсотків за користування позикою за період з 16.06.2011 по 28.02.2014, 10000 грн. штрафу та 5000 грн. пені.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Так, вказаним вище заочним рішенням, а також зі змісту договору позики МК №3 від 15.06.2011 з`ясовано наступні договірні зобов`язання відповідача щодо процентів та пені.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.3 Договору позики МК № 03 від 15 червня 2011 року позика надається терміном до 15.06.2012. Позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (суму позики) та проценти (відсотки) за користування коштами у розмірі 6% місячних, що складає 72% річних.

Пунктом 1.6 Договору позики, у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань, згідно умов договору, щодо сплати процентів за користування позикою, позикодавець має право вимагати від Позичальника сплатити неустойки (штрафу) в розмірі 5% від суми позики визначеної в п. 1.1. за кожен випадок порушення грошових зобов`язань.

З наданого позивачем розрахунку відсотків та пені від 25.07.2017 з`ясовано, що розмір відсотків за користування позикою в період з 01.03.2014 по 20.04.2019 за договором позики МК №3 від 15.06.2011 становить 59209,62 грн., що розраховується за формулою: сума позики х 72% річних/365 днів у році х кількість днів користування позикою (16 000 грн. х 72%/365х1876 днів);

розмір пені за період з 01.03.2014 по 20.04.2019 за договором позики МК №3 від 15.06.2011 становить 150 080 грн., що розраховується за формулою: 0,5% за кожен день прострочення згідно п.1.7 договору (16 000 грн. х 0,5% х 1876 днів). Оскільки позивачем заявлена вимога про стягнення солідарно з відповідачів пені за період з 01.03.2014 по 20.04.2019 за договором позики МК №3 від 15.06.2011 в сумі 50000 /п`ятдесят тисяч/ гривень то така, як обгрунтована підлягає до задоволення.

Суд, при відсутності контрозрахунку відповідача, погоджується з розрахунками позивача, так як вони відповідають обставинам справи і розраховані за ставками, встановленими договорами позики.

Згідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

При викладених обставинах, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку за договорами позики МК №3 від 15.06.2011 суму відсотків 59209,62 грн., 48800 грн. штрафу за порушення сплати відсотків за користування позикою за період з 01.03.2014 по 20.04.2019 та 50000 грн. пені за порушення зобов`язань, щодо повернення основної суми боргу за вищевказаний період, оскільки наразі вищевказане судове рішення, як і умови договору позики не виконані.

Разом з цим, зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.11.2019 з`ясовано, що новий кредитор за договорами позики ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

З заповіту від 22.10.2019 з`ясовано, що ОСОБА_4 на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, за яким все те, що за законом належить їй на день смерті, чи те, на що така буде мати право заповіла ОСОБА_1 .

В матеріалах спадкової справи наявна заява ОСОБА_1 від 04.12.2019, адресована приватному нотаріусу, про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_4 . Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.12.2019 вказане підтверджено.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті.

Зобов`язання за договором позики не припиняються внаслідок смерті позикодавця, оскільки не є нерозривно пов`язаними з його особою (ст.608,1219 ЦК України).

Частиною 1 статті 1230 ЦК України передбачено, що до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях.

Таким чином, судом встановлено, що право вимоги за договорами позики МК №3 від 15.06.2011, після смерті ОСОБА_4 , перейшло до позивача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи та підлягають до задоволення, а саме з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає солідарному стягненню на користь позивача ОСОБА_1 за період з 01.03.2014 по 20.04.2019 сума відсотків за договорами позики МК №3 від 15.06.2011 59209,62 грн., 48800 грн. штрафу, а також пеня 50000 грн.

В матеріалах справи наявне пенсійне посвідчення ОСОБА_1 № НОМЕР_2 , за яким останньому призначено пенсію по інвалідності ІІ групи, а отже за приписами п. 5 ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати такого. Тож, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів солідарно підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 840, 80 грн.

Керуючись ст. ст. 202, 207, 526, 530, 599, 610, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 76, 78, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , за період з 01.03.2014 по 20.04.2019 за договором позики МК №3 від 15.06.2011 відсотки у сумі 59209,62 /п`ятдесят дев`ять тисяч двісті дев`ять / гривень 62 /шістдесят дві/ копійки, 48800 /сорок вісім тисяч вісімсот/ гривень та 50000 /п`ятдесят тисяч/ гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов