Справа № 752/8621/15-ц
Провадження № 2/752/4744/20
У Х В А Л А

іменем України

06.07.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. з участю секретаря Власенко В.В., розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в:

заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2017 року задоволено позов ТОВ «Фінансова компанія «Центр Капітал». Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТРАЛ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 641 046,55 доларів США, що становить 13 546 848,82 грн., зокрема 525 000,00 доларів США, що станом на 05.05.2015 за офіційним курсом НБУ (21,132395) складає 11 094 507,38 гривень, простроченої заборгованості за основною сумою кредиту; 22 366,66 доларів США, що станом на 05.05.2015 за офіційним курсом НБУ (21,132395) складає 472 661,09 гривень, простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом; 93 679,89 доларів США, що станом на 05.05.2015 за офіційним курсом НБУ (21,132395) складає 1 979 680,35 гривень, пені за неналежне виконання зобов`язань по кредиту, а також на відшкодування витрат по сплаті судового збору 3 654 грн. (а.с. 57 т.2)

На підставі вказаного судового рішення 30 листопада 2017 року Голосіївським районним судом м. Києва було видано два виконавчих листа № 752/8621/15-ц.

Постановою від 16 січня 2019 р. приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. відкрито виконавче провадження № 58110145.

25 травня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Н.В. звернувся у суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 на строк до виконання зобов`язань за виконавчим листом № 752/8621/15-ц, виданим 30.11.2017 р. Голосіївським районним судом м. Києва.

В обґрунтування подання зазначає, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. Боржником жодних дій, спрямованих на виконання рішення суду, не вчиняється, рішення суду добровільного не виконується, а тому, на думку приватного виконавця, встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є співмірним та ефективним заходом для забезпечення виконання рішення суду.

В судове засідання приватний виконавець не з"явився, просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. перебуває виконавче провадження № 58110145 з примусового виконання виконавчого листа № 752/8621/15-ц від 30.11.2017р., виданого Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Центр Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 641 046,55 доларів США, що становить 13 546 848,82 грн.

Постановою від 16 січня 2019 року приватного виконавця відкрито виконавче провадження та 16 січня 2019 року боржнику направлено на адресу, вказану у виконавчому документі, постанову про відкриття виконавчого провадження. (а.с. 67)

Постановою від 16 січня 2019 року приватного виконавця накладено арешт на майно боржника в межах суми стягнення. (а.с. 71)

Згідно відомостей, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 травня 2020р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накладено арешт на все нерухоме майно боржника.

Постановою від 16 січня 2019 року приватного виконавця оголошено в розшук транспортний засіб марки SUBARU, номерний знак НОМЕР_1 . (а.с. 74) Згідно відповіді Регіонального сервісного центру в м. Києві від 31.01.2019 р. № 31/26-12176 на вказаний транспортний засіб накладено арешт. 04 травня 2019р. вимогою приватного виконавця було зобов`язано боржника надати для опису і арешту транспортний засіб SUBARU, номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, боржник є одним зі засновників ТОВ «Науково-технічний центр оцінки відповідності «Будцентр», а також кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «Марком-Одеса».

Постановою від 16 січня 2019 року приватного виконавця накладено арешт на частку у ТОВ «Науково-технічний центр оцінки відповідності «Будцентр», на частку у ТОВ «Марком-Одеса». (а.с. 75) Згідно відповіді Дніпропетровської районної в місті Державної адміністрації від 24 січня 2019 р. № 103/646/33/3, інформацію щодо арештів часток у ТОВ «Науково-технічний центр оцінки відповідності «Будцентр» та ТОВ «Марком-Одеса» доведено до відома для врахування в роботі державним реєстратором, шляхом внесення повідомлення про арешт майна боржника в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме корпоративних прав та частки в статутному капіталі вищезазначених товариств.

Згідно відповіді Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління державної реєстрації Юридичного департаменту Одеської міської ради від 30.01.2019р. № 388-19 станом на 28.01.2017 року реєстраційна справа щодо ТОВ «Науково-технічний центр оцінки відповідності «Будцентр» знаходиться на зберіганні в Дніпропетровській районній у місті Києві державній адміністрації. Таким чином, у відділу відсутня можливість внести до ЄДР інформацію про накладання арешту на частку у вищезазначеному товаристві.

Згідно відповіді ПФ України № від 23.04.2020р. у ПФ України відсутні відомості про боржника, як про особу, яка працює за трудовим та цивільно-правовими договорами, та відсутні відомості про останнє місце роботи. Згідно відповіді ПФ України від 20 травня 2019р. боржник отримує пенсію.

Постановою від 03 липня 2019 року приватного виконавця звернено стягнення на доходи боржника. (а.с. 156)

Постановою від 06 лютого 2019 року приватного виконавця накладено арешт на належні боржнику кошти, що знаходяться в банківських установах. Згідно відповідей з банківських установ у боржника відсутні кошти для звернення стягнення.

Оскільки вжиті приватним виконавцем заходи не призвели до виконання рішення суду боржником, боржник ухиляється від виконання рішення суду, відчужує арештоване майно, не з`являється на виклики приватного виконання, при цьому отримуючи їх, не подав декларацію про майновий стан, приватний виконавець, враховуючи тривале невиконання боржником рішення суду, наявність діючого паспорту громадянина України для виїзду за кордон, регулярні виїзди за кордон, вважає доцільним встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, яке є співмірними та ефективними заходами для забезпечення виконання рішення суду.

На підтвердження своїх доводів щодо ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань у вказаному виконавчому проваджені приватний виконавець зазначає, що 06 травня 2019 року боржнику був направлений виклик від 04.05.2019р. за реєстрацією місця проживання (а.с. 147), а також посилається на відповідь ДМС України від 11 травня 2019р., згідно якої боржник документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон тате, що боржник перетинав кордон України 01.02.2020 р. та 22.02.2020, що підтверджується відповіддю Державної прикордонної служби України

Суд вважає, що подання приватного виконавця не підлягає задоволенню,з огляду на наступне.

Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень пункту 2 частини 1 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов`язання до виконання зобов`язань або розв`язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Таким чином, зміст норм зазначеного Закону передбачає юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за умови доведеності ухилення від їх виконання.

«Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)» означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. Це є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань покладених на нього рішенням є оціночним поняттям і задоволення такого подання виконавця можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання.

З аналізу вказаних положень Закону вбачається, що на державного виконавця покладено обов`язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов`язків за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд вважає, що приватний виконавець не надав доказів на підтвердження обґрунтованості своїх вимог та його доводів стосовно факту ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх зобов`язань у виконавчому провадженні, оскільки приватним виконавцем будь-яких належних і достатніх доказів, які свідчили б про навмисне чи інше свідоме ухилення боржника від виконання обов`язків, покладених на нього рішенням суду, надано не було, а матеріали справи не містять відомостей про отримання боржником копій постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та вимог приватного виконавця.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Н.В. про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6-8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», статтями 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: