Справа № 603/519/19
Провадження №2/603/305/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2020 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

секретар судового засідання Швець Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастириська заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2019 року у цивільній справі №603/519/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя затверджено мирову угоду укладену сторонами 22 листопада 2019 року. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності закрито у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди, яка затверджена судом.

09.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про повернення їй з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею під час подання позову до суду. Також, на підставі п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», просить вирішити питання про повернення позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір на суму 2598,96 грн, у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та розглянувши заяву про повернення судового збору, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що в поданій до суду заяві про затвердження мирової угоди від 22 листопада 2019 року, сторони просять вирішити питання про повернення позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову, а також, на підставі п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір», просить вирішити питання про повернення позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір на суму 2598,96 грн, у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Згідно п.5 ч.1 ст.7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Як вбачається із наявної у матеріалах справи квитанції № 22 від 05.08.2019 року, ОСОБА_1 сплатила на р/р 9375, УК у Монастириському районі, судовий збір за подання позовної заяви у сумі 9605,00 грн.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги те, що при постановленні ухвали про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі, судом не було вирішено питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, суд приходить до висновку, що заява про повернення судового збору ґрунтується на нормах закону та підлягає до задоволення шляхом повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду, згідно квитанції № 22 від 05.08.2019 року в сумі 4802,50 грн.

Вирішуючи питання про повернення позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету судового збору на суму 2598,96 грн, у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.2. ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Дана вимога закону передбачає передусім надіслання до суду заяви про зменшення позовних вимог, і лише за наслідками вирішення питання про прийняття такої заяви, у позивача виникає право про повернення судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Вказаною нормою закону передбачено можливість вирішення судом питання, у разі укладення мирової угоди, про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, однак не регламентовано право суду вирішувати питання про повернення судового збору у разі зменшення розміру позовних вимог.

Враховуючи, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та визнання права власності була розглянута судом, та 27.11.2019 року постановлено ухвалу суду про затвердження мирової угоди, суддя вважає, що відсутні підстави, які чітко визначені Законом «Про судовий збір» для повернення в даному випадку судового збору у разі зменшення розміру позовних вимог, тому в задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Керуючись ст. 133, 142, 258 ч.1 п.1, 260 ЦПК України, ст.1 ч.1 п.1, 2, 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору задовольнити частково.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Монастириському районі Тернопільської області повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) з державного бюджету 50 % сплаченого при поданні позовної заяви судового збору, що становить 4802,50 грн. згідно квитанції № 22 від 05.08.2019 року, банк одержувача: УК у Монастириському районі/Монаст. Р-н./22030101; код одержувача: 37382571, р/р отримувача: 9375, МФО одержувача: 899998

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Іванчук