Справа № 289/1534/19
Номер провадження 2/289/182/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

за відсутності учасників процесу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2019 до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, в якій останній просить скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 . Окрім того, позивач просить суд виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис від 01.03.2006 за № 2927834, зареєстрований Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області на підставі судового рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.11.1999 у справі № 2-593, про арешт зазначеної квартири.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 83 років у м. Радомишль Житомирської області померла ОСОБА_2 , яка за життя склала заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках. У встановлені законом порядку та строки ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини.

ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 29.05.2003 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 .

Однак, при зверненні до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену квартиру, приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Н.М. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки на дану квартиру накладено арешт судовим рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.11.1999 у справі № 2-593.

Враховуючи те, що спадкодавець набув право власності на квартиру на законних підставах, договір дарування квартири вчинено після винесені ухвали про арешт майна, даний договір є дійсним, однак, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права, а тому останній змушений звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою від 16.09.2019 суддею Луньовою Д.Ю., яка на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2019 № 1444/0/15-19 відряджена для здійснення правосуддя до Радомишльського районного суду Житомирської області строком на шість місяців із 14.06.2019, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу строк на подачу відзиву на позовну заяву, витребувано від :

- Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області належним чином завірені копії документів, які стали підставою для внесення 01.03.2006 запису за № 2927834 в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна, зареєстрований реєстратором - Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області на підставі обтяження;

- Житомирського обласного державного нотаріального архіву нотаріальне провадження по договору дарування від 27.01.2001 за реєстровим № 236, обдарований ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Бойком В.В. (а.с.25-26).

На запит судді архіваріусом Радомишльського районного суду Житомирської області надано відповідь, що цивільна справа № 2-593/1999 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення суми боргу була знищена, у зв`язку із закінченням строку зберігання в архіві суду. До відповіді додано акт про відбір для знищення документів і справ, що не підлягають зберіганню від 10.10.2005 та копію рішення по справі № 2-593 від 30.11.1999 (а.с.30,33-34).

24.10.2019 до суду надійшло повідомлення від представника відповідача, зі змісту якого слідує, що останній не заперечує щодо зняття арешту із квартири АДРЕСА_1 . Окрім того, представником відповідача, на виконання ухвали від 16.09.2019, надано копію виписки з Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.11.1999, справа № 2-593, та копію супровідної до зазначеної виписки (а.с.35-37).

24.10.2019 до суду від Житомирського обласного державного нотаріального архіву, на виконання ухвали від 16.09.2019, надано копію договору дарування від 27.01.2001 та копії документів, що стали підставою для укладення зазначеного договору (а.с.38-46).

Строк відрядження судді Луньової Д.Ю. закінчився 14.12.2019.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019, головуючим суддею у даній справі визначено Сіренко Н.С., яка ухвалою від 24.01.2020 прийняла справу до свого провадження та призначила підготовче засідання (а.с.53-55).

Ухвалою від 27.05.2020 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.63).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та завчасно, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, відповідач не заперечує щодо скасування арешту майна (а.с.70,71).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебувала цивільна справа № 2-593 за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення суми боргу, за результатами розгляду останньої ухвалено рішення від 30.11.1999 про задоволення позовних вимог та, з метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка є спірною між сторонами ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ОСОБА_9 . Станом на дату розгляду зазначена справа знищена, у зв`язку із закінченням строку зберігання в архіві суду (а.с.33-34).

20.07.1999 між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Бойком В.М., відповідно до якого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 продали в рівних частках кожен, а ОСОБА_5 купив цілу жилу квартиру АДРЕСА_1 (а.с.43).

27.01.2001 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Бойком В.М., відповідно до якого ОСОБА_5 подарував, а ОСОБА_4 прийняв у дар належну дарувателю на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 (а.с.39,44,45).

29.05.2003 між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 укладено договір дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Ліпііним М.О., відповідно до якого ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_2 прийняла у дар належну дарувателю на праві особистої власності квартиру АДРЕСА_1 (а.с.17,18).

26.04.2006 завідуючим Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області ОСОБА_11 посвідчено заповіт ОСОБА_2 , відповідно до змісту якого остання все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в рівних частках (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 83 років у м. Радомишль Житомирської області померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 18.04.2018 серії НОМЕР_1 (а.с.10).

13.06.2018 до майна ОСОБА_2 приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Н.М. заведено спадкову (а.с.12).

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Н.М. на запит суду, у спадковій справі № 56/2018 до майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 :

-заява про прийняття спадщини ОСОБА_1 від 13.06.2018;

-заява від імені ОСОБА_3 про пропущення строку для прийняття спадщини від 14.02.2019;

-заповіт ОСОБА_2 на все майно на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

-довідка про місце проживання ОСОБА_2 на момент смерті та про те, що з останньою за цією ж адресою на момент смерті ніхто не був зареєстрований;

-постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2019 за № 268/02-31 (а.с.69).

Згідно змісту постанови приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Мельниченко Н.М. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.05.2019 № 268/02-31, остання відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки на зазначене майно накладено арешт судовим рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.11.1999 у справі № 2-593 (а.с.13,14).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадкової маси можуть переходити тільки ті права і обов`язки, носієм яких був спадкодавець і на момент відкриття спадщини вони не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ст. 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Положеннями ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

На підставі фактичних обставин справи, судом встановлено, що наявність арешту (обтяження), накладеного на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 29.05.2003 (зазначений договір є дійсним та у суду відсутні дані щодо його оспорювання), являє собою перешкоду позивачу в оформленні у нотаріальному порядку своїх спадкових прав, беручи до уваги, що скасування арешту даного майна не порушить права інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Статтею 13 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

Частиною 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

Вирішуючи вимогу позивача про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису від 01.03.2006 за № 2927834, зареєстрованого Радомишльською державною нотаріальною конторою Житомирської області на підставі судового рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.11.1999 у справі № 2-593, про арешт квартири АДРЕСА_1 , суд виходить з того, що вказане рішення набрало законної сили 10.12.1999, не було скасовано чи оскаржено до судів вищих інстанцій, реєстратором не було порушено жодних вимог закону, при внесені до реєстру запису про обтяження квартири, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимоги у цій частині.

Одночасно суд вважає за необхідне зазначити, що, відповідно до п.п. 5.1 п. 5 Глави 15 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Тобто, рішення суду про зняття арешту майна є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 4, 7, 10, 12, 81, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області (місцезнаходження: вул. Старокиївська, 1/26, м. Радомишль, Радомишльський р-н, Житомирська обл., 12201; ) про скасування арешту майна - задовольнити частково.

Зняти арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 30.11.1999 у справі № 2-593.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. С. Сіренко