Cправа № 127/1311/20
Провадження № 2/127/184/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Рудої В.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая Оксана Миколаївна про визнання договору дарування Ѕ частки будинку недійсним,

вимоги позивача: визнати недійсним договір дарування від 26 лютого 2019 року на Ѕ частку житлового будинку, що розташована в АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_7 , яка діяла від імені ОСОБА_3 на підставі довіреності та ОСОБА_5 , який посвідчений приватним нотаріусом Белою О.М.,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чернякова М.А. звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая О.М. про визнання договору дарування Ѕ частки будинку недійсним.

Вимоги мотивовані тим, що позивач ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом успадкували по Ѕ частки житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 після смерті своєї матері ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 . Одночасно, вищезазначеними особами успадковано по Ѕ частки земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_1 , площею 0,03755 га, кадастровий номер :02:068:0043.

На земельній ділянці розташовано житловий будинок (літ «А»), прибудова (літ «а»), літня кухня (літ «В»), сарай (літ «Б», «б», «Д»), гараж (літ «б2»), погріб (літ «п/Б»), убиральня (літ «Г»), огорожа (літ «№1-5»). Крім того наявні самочинно збудовані прибудови літ «А1», «а2», «А2», «в», «м/А1». Розподілу нерухомого майна в натурі не проводилось.

05 квітня 2016 року відповідач ОСОБА_3 подарував ОСОБА_7 Ѕ частку земельної ділянки по АДРЕСА_1 . ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ земельної ділянки в натурі в задоволені якого відмовлено. Позивачем в свою чергу подано позов до ОСОБА_3 , ОСОБА_7 про визнання договору дарування частки земельної ділянки недійсним. Зазначена цивільна справа перебуває на розгляді у Верховному Суді.

Також позивачеві стало відомо про те, що між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 26 лютого 2019 року укладено договір дарування Ѕ частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Бєлая О.М. Представник зазначає, що оскаржуваним договором у володіння та користування ОСОБА_5 відповідно до довідки ФОП ОСОБА_9 переходять приміщення будинку 1-1, 1-2, 1-3 та 4-2 загальною площею 48,4 кв. м. Договір містить твердження, що зазначені приміщення не є зайнятими. Представник зазначає, що позивач згоди на розподіл будинку в натурі не надавав, а реальне обстеження будинку не проводилось. З посиланням на положення ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України позивач вважає про порушення його прав власності, а оскаржуваний договір від 26 лютого 2019 року суперечить положенням ЦК України. За наведеного просить визнати недійсним договір дарування від 26 лютого 2019 року Ѕ частки житлового будинку по АДРЕСА_1 (а. с. 32-35).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 36).

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Мишковська Т.М. скористалась правом на подання відзиву та 10 березня 2020 року до суду надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідачем позовні вимоги не визнаються. Також зазначила, що оскаржуваний правочин укладено з додержанням вимог законодавства, а позивач не зазначає обставин щодо порушення його прав, адже не є стороною оскаржуваного правочину. Поросить відмовити у задоволенні позову (а. с. 49-52).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 червня 2020 року задоволено клопотання представника позивача, витребувано у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлаї О.М. завірені належним чином копії договору дарування від 26 лютого 2019 року та належним чином завірені копії документів, на підставі яких було укладено договір дарування (а. с. 98-99).

Відповідач ОСОБА_3 скористався правом на подання відзиву та 01 вересня 2020 року до суду надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив що наміру дарувати частину будинку не мав, а договір дарування від його імені уклала ОСОБА_7 на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Повідомив обставину дарування частини земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 в рахунок позики 4 000 дол. США, які отримала його донька та вчасно не повернула. Просив задовольнити позовні вимоги, адже хоча і надав довіреність ОСОБА_7 , наміру дарувати частину будинку не мав (а. с. 147-148).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 вересня 2020 року підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті (а. с. 151).

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві. Крім того зазначили, що невідповідність договору дарування від 26 лютого 2019 року вимогам ЦК України полягає у даруванні виділеної частки будинку, натомість реального поділу між попередніми співвласниками не здійснювалось.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат Мишковська Т.М. в судовому засіданні заперечувала, щодо задоволення позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та одночасно зазначила, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права, у разі наявності такого порушення.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая О.М. в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлялась належним чином відповідно вимог цивільно-процесуального законодавства.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 грудня 2014 року, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за № 2-2713, спадкоємцями померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 є її сини: ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Спадщина складається з цілого житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовані житловий будинок (літ. «А»), прибудова (літ. «а»), літня кухня (літ. «В»), сарай (літ. «Б», «б», «Д»), гараж (літ. «б2»), погріб (літ. «п/Б»), убиральня (літ. «Г»), огорожа (літ. «№1-5»). Крім того самочинно збудовані прибудови літ. «А1», «а2», «А2», «в», «м/А1» в свідоцтво не включені. Зазначене свідоцтво видано ОСОБА_1 на Ѕ частку спадкового житлового будинку (а. с. 8).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 грудня 2014 року, виданого державним нотаріусом Першої вінницької державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за № 2-2707, ОСОБА_3 належить Ѕ частка спадкового житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 (а. с. 105).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію та їх обтяжень від 24 грудня 2014 року № 31574596 за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровано право приватної спільної часткової власності (розмір часток по Ѕ) на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 (а. с. 9, зворот).

05 квітня 2016 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В.Б. посвідчено довіреність Данілушкіна А.М., відповідно до якої останній уповноважив ОСОБА_7 продати або подарувати ОСОБА_5 належну частину будинку АДРЕСА_1 (а. с. 131).

26 лютого 2019 року ОСОБА_7 , як представник ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Бєлая О.М. із заявою в якій зазначила, що малолітні та неповнолітні діти на мають права користування Ѕ частиною житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 (а. с. 120).

26 лютого 2019 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Бєлая О.М. посвідчено договір дарування Ѕ частки житлового будинку укладений між ОСОБА_3 (дарувальник), від імені якого діє ОСОБА_7 (представник дарувальника) на підставі довіреності, та ОСОБА_5 (обдаровуваний), зареєстрований в реєстрі за № 218. Відповідно до умов зазначеного договору дарувальник, в особі представника, безоплатно передав обдарованому у приватну спільну часткову власність Ѕ частку у праві власності на будинок з прибудовами і господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Крім того, п. 2 договору визначено, що у володіння та користування обдарованого переходять приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 4-2 загальною площею 48,4 кв. м. відповідно до довідки від 19 лютого 2019 року ФОП ОСОБА_9 (а. с. 104).

Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_9 від 19 лютого 2019 року, згідно даних технічного обліку станом на 19 лютого 2019 року, Ѕ частки житлового будинку складається з наступних приміщень: 1-1 (8,8 кв. м.), 1-2 (9,4 кв. м.), 1-3 (10,2 кв. м. ), 4-2 (20,0 кв. м.) загальною площею 48,4 кв. м. (а. с. 109).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01 грудня 2020 року № 234821944, отриманих судом в порядку повного доступу до вказаного реєстру, 26 лютого 2019 року на підставі договору дарування, серія №218 від 26 лютого 2019 року, видавник приватний нотаріус Бєлая О.М., за ОСОБА_5 зареєстровано право приватної спільної часткової власності (розмір частки Ѕ) на житловий будинок з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами під АДРЕСА_1 , до складу якого входять житловий будинок (літ. «А»), прибудова (літ. «а»), літня кухня (літ. «В»), сарай (літ. «Б», «б», «Д»), гараж (літ. «б2»), погріб (літ. «п/Б»), вбиральня (літ. «Г»), огорожа (літ. «№1-5») (а. с. 156-158).

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач ОСОБА_1 хоча і не є стороною договору дарування, натомість є співвласником будинковолодіння по АДРЕСА_1 , а тому є заінтересованою особою, яка вважає про наявність порушення його прав внаслідок дарування частки у будинковолодінні. За наведених обставин позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним договору дарування від 26 лютого 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ст. 717-719 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Позивач та його представник стверджують, що за оскаржуваним правочином ОСОБА_5 подарована Ѕ частка житлового будинку, яка є виділеною в натурі із визначенням приміщень що перейшли у власність до обдарованого, натомість виділ часток не проводився, що в свою чергу суперечить положенням ЦК України.

Суд не погоджується із таким твердженням з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Як вбачається із доказів наданих сторонами, за позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 в грудні 2014 року зареєстроване право спільної часткової власності на будинковолодіння по АДРЕСА_1 (по Ѕ частки за кожним з сторін). Отже, в розумінні положень ст. 356 ЦК України, зазначені особи є співвласниками будинковолодіння, яке перебуває у останніх у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 358 ЦК України, співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Станом на 26 лютого 2019 року (до укладання оскаржуваного правочину) між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відсутня домовленість про порядок володіння та користування спільною частковою власністю. Наразі доказів про існування зазначених обставин суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно.

З наведеного вбачається, що станом на 26 лютого 2019 року за відповідачем ОСОБА_3 наявне зареєстроване речове право на Ѕ частку будинковолодіння. На підставі договору дарування від 26 лютого 2019 року за обдарованим ОСОБА_5 державним реєстратором зареєстроване речове право на Ѕ частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 . При цьому з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01 грудня 2020 року № 234821944 не вбачається проведення реєстраційної дії щодо приміщень 1-1 (8,8 кв. м.), 1-2 (9,4 кв. м.), 1-3 (10,2 кв. м. ), 4-2 (20,0 кв. м.) загальною площею 48,4 кв. м., розташованих в будинку АДРЕСА_1 . Отже за договором дарування укладеним між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , останній набув лише ті речові права, які були наявні у ОСОБА_3 внаслідок отримання спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За наведеного суд приходить до висновку, що позивачем не доведено обставин, які свідчать про те, що зміст договору дарування від 26 лютого 2019 року суперечить вимогам ЦК України, а саме про виділення частки будинковолодіння в натурі внаслідок укладання договору дарування та проведення реєстрації речових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 203, 215, 355, 356, 358, 717-719 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 81, 89, 142, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая Оксана Миколаївна про визнання договору дарування Ѕ частки будинку недійсним, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Третя особа: Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Бєлая Оксана Миколаївна, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Київська, 4, офіс 207.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2020 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк