Справа № 477/6/20
Провадження № 2/477/257/20
У Х В А Л А

про передачу справи з одного суду до іншого

21 січня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області Полішко В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчук Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

08 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 25 жовтня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчуком Володимиром Вікторовичем, зареєстрований в реєстрі за №4800, яким стягнено з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» заборгованість за кредитом у сумі 11344,59 грн., а також 1134,46 грн. основної винагороди виконавцю. Зобов`язати приватного виконавця м. Києва Юхименко О.Л. на виконанні якої знаходиться це провадження, зупинити вчинення дій за виконавчим провадженням винесенням ухвали про забезпечення позову. Судові витрати покласти на відповідача. Зобов`язати відповідача та третіх особи надати суду всі відомості, які перебувають у них за викладеними у позові обставинами.

Ухвалою суду від 09 січня 2020 року, заява на підставі частини 1 статті 185 ЦПК України залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 175 ЦПК України. Заявнику у строк десять днів з дня отримання ухвали було запропоновано усунути недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження, а саме: обґрунтувати з наданням відповідних доказів підстави звернення до Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Позивачу судом був наданий строк для усунення вказаних недоліків. 20 січня 2020 року від ОСОБА_1 до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій він обґрунтував своє право на звернення саме до Жовтневого районного суду Миколаївської області посилаючись на те, що виконавчий напис від 25 жовтня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчуком Володимиром Вікторовичем стосується стягнення заборгованості за споживчим кредитним договором, оскільки він став споживачем банківських послуг. Водночас, доказів того, що відкритий картковий рахунок є споживчим кредитом матеріали справи не містять. Навпаки, сам позивач у позові зазначив, що карткові рахунку були відкриті АТ «БрокБізнесБанк» всьому підрозділу, включаючи і позивача для перерахування грошового забезпечення працівників УМВС України в Миколаївській області. Наполягав на відкритті провадження у справі.

Пунктом 22 частини 1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ зазначено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника ( пункт 11 статті 1 Закону України «Про споживчий кредит» від 15 листопада 2016 року № 1734-VIII).

Позивачем не обґрунтовано з посиланням на відвідні докази, що картковий рахунок, за яким вчинений нотаріальний напис відкривався саме для придбання товару (робіт, послуг) та є споживчим, що позбавляє позивача звернутися до суду в порядку частини 5 статті 28 ЦПК України.

Згідно з Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріплений у частині 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений законом розглядати конкретну справу.

Так, відповідно до статті 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З огляду на зміст позову, ОСОБА_1 в якості відповідача вказане товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», яке розташоване за адресою: Січових Стрільців, 37/41, м. Київ.

Частиною 12 статті 28 ЦПК України передбачено, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 21 листопада 2019 року виконавчий напис, який ОСОБА_1 просить скасувати, знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни на виконанні. Головне управління національної поліції в Миколаївській області, де працює заявник, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , м. Миколаїв, АДРЕСА_2 район, АДРЕСА_3 , а юридична адреса відповідача: вул. Січових Стрільців, 37/ АДРЕСА_4 , м. Київ.

Тобто, місцезнаходження відповідача м. Київ, а місце виконання виконавчого напису вул. Декабристів, 5, Центральний район м. Миколаєва Миколаївської області.

Підстави для застосування правил виключної підсудності, передбаченої статтею 30 ЦПК України, відсутні.

Відповідно до частини 9 статті 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, оскільки місцезнаходження відповідача - м. Київ, а місце виконання виконавчого напису вул. Декабристів, 5, Центральний район м. Миколаєва Миколаївської області, приходжу до висновку, що цивільну справу за позовом ОСОБА_1 необхідно передати на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва, до територіальної юрисдикції якого відноситься місце виконання виконавчого напису, в зв`язку з непідсудністю справи Жовтневому районному суду Миколаївської області.

Керуючись статтею 31 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу №477/6/20 за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчук Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню передати на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва, що розташований за адресою: вул. Декабристів, 41/12, м. Миколаїв, 54020, в зв`язку з непідсудністю справи Жовтневому районному суду Миколаївської області.

Відповідно до ст.ст.354-355 ЦПК України ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня одержання позивачем її копії.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Суддя В.В. Полішко