Справа №461/9964/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого - судді Радченка В.Є.

при секретарі - Степанюк Ю.

з участю:

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

представника Галицької районної

адміністрації Львівської міської ради Чура Л.Б.

заінтересованої особи ОСОБА_3

представника заінтересованої особи Дегтяренка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ), Львівський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (адреса: 79058, м.Львів, вул. Театральна,10, Ідентифікаційний код 34522157), Орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації (адреса: м.Львів, вул.Ф.Ліста,1), про видачу обмежувального припису,-

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила суд видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 та заборонити ОСОБА_3 протягом шести місяців у будь-який спосіб контактувати та наближатись на відстань не менше 100 метрів до дружини ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язати ОСОБА_3 протягом шести місяців залишити місце проживання і заборонити вхід до місця перебування дружини ОСОБА_1 та дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Заяву мотивує тим, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з дітьми та чоловіком ОСОБА_3 , з яким перебуває у шлюбі з 30 вересня 2006 року. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Впродовж тривалого часу ОСОБА_3 чинить психологічне та фізичне насильство у сім`ї. Заявник неодноразово зверталася в Галицький ВП ГУНП у Львівській області з приводу вчинення домашнього насильства, яке проявлялось і продовжує проявлятись у словесних образах, кривдах, погрозах, приниженні, залякуванні. Ці обставини викликають у останньої побоювання за свою безпеку і безпеку дітей. Спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе і дітей і завдали шкоди психічному здоров`ю. Крім того, ОСОБА_3 вчиняє фізичне насильство, яке проявляється у нанесення побоїв і заподіянні тілесних ушкоджень.

Галицьким ВП ГУНП у Львівській області проводиться перевірка на підставі заяви ОСОБА_1 . З відповіді від 29.10.2020 р. Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області вбачається, що звернення від 05.03.2020 р. внесені в реєстр досудових розслідувань від 05.03.2020 р. за ч.1 ст.125 КК України. По зверненню від 10.09.2020 р. проводиться перевірка. 11.09.2020р. заявниця зверталась з заявою до Галицького відділу поліції ГУНП у Львівській області з приводу нанесення тілесних ушкоджень і вчинення насильства в сім`ї.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 05.03.2020 р. та 02.10.2020 р. ОСОБА_3 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 наніс ОСОБА_1 тілесні ушкодження. Відносно нього було складено термінові заборонні приписи, із застосуванням примусового заходу у вигляді «Заборона у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, залишити місце проживання, заборона на вхід та перебування у місці проживання постраждалих осіб терміном на 5 та 3-є діб»

ОСОБА_3 надалі продовжує чинити фізичне і психологічне насильство у сім`ї та продовжує проживати у даній квартирі. Не зважаючи на заборонні приписи та вжиті поліцією заходи, які не мали і не мають жодного впливу, неправомірна поведінка ОСОБА_3 не припиняється.

Усі ці обставини, свідчать про схильність ОСОБА_3 до насильницьких дій відносно заявниці та її дітей і вказують на вірогідності продовження та повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його дій.

Ухвалою суду від 01.12.2020 року відкрито провадження по справі.

08.12.2020 року представником заінтересованої особи ОСОБА_6 подано заперечення на заяву про видачу обмежувального припису, в якому просили відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1

09.12.2020 року представником заявника подано відповідь на відзив, в якій остання зазначила, що повністю підтримує заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису.

У судовому засіданні заявник та представник заявника заяву підтримали з підстав, що викладені у такій. Пояснили, що побиття та психологічне насильство відбувалися за місцем проживання сторін. Просили суд заяву задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення заяви ОСОБА_1 . Пояснили, що описані заявником факти та надані нею докази є безпідставними. Підтвердили факт написання ОСОБА_1 заяви про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_3 . Проте останньому не оголошено підозру, матеріали не скеровані до суду. У витязі з кримінального провадження №0001023 вбачається, що провадження по справі закрито. Враховуючи вищевикладене, вважають, що заявницею не доведені факти домашнього насильства у вигляді психологічного або фізичного насильства з боку ОСОБА_3 як у відношенні до заявниці, так і до їх спільних дітей. Просять відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Представник Органу опіки та піклування, ОСОБА_7 , в судовому засіданні просила задовольнити заяву ОСОБА_1 . Пояснила, що ОСОБА_1 було здійснено повідомлення про вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства. Після чого проводились бесіди з ОСОБА_3 . Додатково повідомила, що дана сім`я не перебуває на обліку.

В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що ОСОБА_3 являється його сином. ОСОБА_1 невістка. В 2006 році вони одружились. На той час ОСОБА_1 був співвласником будівельної фірми, працював та забезпечував сім`ю. Разом з дружиною надали житло дітям. Через корисливість заявниці почались проблеми у сім`ї. Діти заявниці розвинуті та грамотні, добре навчаються школі. ОСОБА_1 шантажує ОСОБА_3 . Останній на дітей впливає добре. Заявниця налаштовує дітей проти свого батька. Насильства ОСОБА_3 не здійснює по відношенню до дружини та дітей. Єдина корисна мета заявниці заволодіти квартирою.

Заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши та перевіривши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 30 вересня 2006 року. В шлюбі народились діти: дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з довідки Львівського комунального підприємства «Старий Львів» № 4962 від 26.11.2020 року в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до правил п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з пунктами 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч. 1 ст. 1 цього Закону обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з ч.3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону є оцінюванням вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Як видно з наданих суду матеріалів, заявник ОСОБА_1 з приводу протиправних дій ОСОБА_3 відносно неї, неодноразово зверталася до Галицького відділу поліції ГУ НП у Львівській області.

Відповідно до листа №332Аз/37/01-20 від 29.10.2020 року Галицький ВП ГУНП у Львівській області повідомив ОСОБА_1 про те, що під час розгляду матеріалів дільничний офіцер поліції, виявивши ознаки кримінального проступку, скерував їх для внесення відомостей в єдиний реєстр досудових розслідувань в сектор дізнання Галицького відділу поліції. В результаті чого дані матеріали були внесенні дізнавачем-інспектором сектору Галицького ВП є єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000553 від 02.10.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Згідно витягів з єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553 та №0001023 ОСОБА_3 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 наносив ОСОБА_1 тілесні ушкодження .

Згідно протоколів від 05.03.2020 року та 10.09.2020 року відносно ОСОБА_3 було складено термінові заборонні приписи із застосуванням примусового заходу у вигляді «заборона у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, залишити місце проживання, заборона на вхід та перебування у місці проживання постраждалих осіб терміном на 5 та 3-є діб».

Відповідно до висновків протоколів дослідження №2310/02 та 2310/01 у ОСОБА_9 та ОСОБА_4 присутні ознаки психологічної травми.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 є постраждалою особою від дій ОСОБА_3 , які мають ознаки домашнього насильства, що є необхідною умовою для застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Відповідно до ч. 4 вказаної статті обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи зібрані у справі докази, в ході судового розгляду доводи заявника щодо домашнього насильства відносно неї знайшли своє підтвердження. Тому, з метою запобігання та протидії насильству суд прийшов до висновку про необхідність видачі стосовно ОСОБА_3 обмежувального припису з визначенням заходу тимчасового обмеження його прав, передбаченого пунктом 4 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Разом з тим, судом не виявлено доказів будь-якого насильства відносно дітей. Протоколи дослідження не є достатніми та допустимими доказами насильства. Суд не вбачає правових підстав обмежувати батька спілкуватись з дітьми. Крім того, заявниця не обґрунтувала необхідність застосувати обмежувальний припис на 6 місяців. Суд вважає, що при встановлених обставинах справи достатньо встановити обмежувальний припис на два місяці.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви та видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати необхідно віднести за рахунок держави.

На підставі Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та керуючись статями 10, 81, 141, 223, 263-265, 350-1 - 350-8, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), заінтересовані особи: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ), Львівський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (адреса: 79058, м.Львів, вул. Театральна,10, Ідентифікаційний код 34522157), Орган опіки та піклування Галицької районної адміністрації (адреса: м.Львів, вул.Ф.Ліста,1), про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис, яким на строк до 9 лютого 2021 року включно визначити заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_1 ), а саме:

- заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_1 ) на строк до 9 лютого 2021 року включно в будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

-заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_1 ) на строк до 9 лютого 2021 року включно перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1

-заборонити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_1 ) на строк до 9 лютого 2021 року включно наближатись на відстань ближче 100 метрів до місця проживання ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за адресою:

АДРЕСА_1 задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Копію рішення направити до Галицького ВП ГУНП у Львівській області для взяття ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_1 ) на профілактичний облік, а також до Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (адреса: 79058, м.Львів, вул. Театральна,10, Ідентифікаційний код 34522157), і до органу опіки та піклування Галицької районної адміністрації (адреса: м.Львів, вул.Ф.Ліста,1),

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Суддя В.Є.Радченко