ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 551/980/19 Номер провадження 22-ц/814/2556/20Головуючий у 1-й інстанції Рябченко В. В. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,

за участю секретаря Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2020 року, ухваленого у складі головуючого судді Рябченка В.В., повний текст судового рішення виготовлено дата не вказана, у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом виселення.

В обгрунтування своїх вимог зазначила, що вона є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке вона успадкувала після померлої матері ОСОБА_4 , згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 травня 2019 року, виданого приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області Плаксіною П.Б.

У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернулася з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів, а саме: подвійної суми завдатку, витрат, понесених на покращення стану домоволодіння за період проживання, та судових витрат.

Зустрічний позов мотивовано тим, що ще у 2007 році ОСОБА_2 домовилася з померлою матір`ю ОСОБА_1 ОСОБА_4 про купівлю у неї домоволодіння по АДРЕСА_1 за 30 000,00 грн. і на підтвердження наміру придбати вказане домоволодіння надала завдаток у сумі 27 000,00 грн. та переїхала туди проживати, де і проживає на даний час. У розписці від 21 листопада 2007 року ОСОБА_2 закріпила домовленість з померлою ОСОБА_4 про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу з доплатою з її сторони 3000,00 грн. після виготовлення ОСОБА_4 правовстановлюючих документів на домоволодіння. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, і договір купівлі продажу не відбувся, оскільки останньою так і не було виготовлено правовстановлюючі документи на спірне домоволодіння.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шишацького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено. Вирішено виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , без надання іншого житлового приміщення, та стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_1 768,40 грн. на відшкодування судових витрат.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 задоволено частково. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 подвійну суму завдатку в розмірі 54 000,00 грн., 24245,00 грн. на відшкодування витрат по облаштуванню домоволодіння в період проживання з 2007 року, 500,00 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору та 6000,00 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу адвоката, а разом стягнути 84745,00 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду в частині виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з житлового будинку, без надання іншого житлового приміщення, мотивовано тим, що позивач за первісним позов ОСОБА_1 на даний час є власником спірного домоволодіння, а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають в ньому без передбачених законом підстав і у добровільному порядку відмовляються звільнити його, чим порушують права ОСОБА_1 як власника.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 подвійної суми завдатку мотивовано тим, що в листопаді 2007 року позивач за зустрічним позов ОСОБА_2 сплатила завдаток нині покійній матері ОСОБА_1 ОСОБА_4 , яка, у свою чергу, обіцяла в майбутньому продати своє домоволодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідною розпискою від 21 листопада 2007 року. Проте, за життя ОСОБА_4 так і не уклала з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу домоволодіння, оскільки не оформила правовстановлюючих документів на нього.

Рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми відшкодування витрат по облаштуванню домоволодіння в період її проживання грунтується на експертному висновку № 5 від 06 липня 2020 року, яким визначено ринкову вартість спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами на момент проведення експертизи та вартість даного домоволодіння станом на жовтень 2007 року, а також на позиції місцевого суду щодо необхідності визначення реальної вартості понесених ОСОБА_2 витрат на покращення стану домоволодіння за період проживання шляхом обрахування різниці між вищезазначеними ринковими вартостями спірного домоволодіння у різний час.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, позивач за первісним позовом ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2020 року щодо часткового задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів на загальну суму 84745,00 грн. та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 .

У своїй скарзі апелянтка посилається на неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а також на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Позивачці за первісним позовом ОСОБА_1 належить на праві власності домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке вона успадкувала після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері - ОСОБА_4 , підтвердженням чого є свідоцтво про право на спадщину за законом ННЕ 943487 від 31 травня 2019 року, видане приватним нотаріусом Шишацького районного нотаріального округу Полтавської області Плаксіною П.Б., зареєстровано в реєстрі за № 563, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 31 травня 2019 року.

За життя померла ОСОБА_4 мала намір продати спірне домоволодіння відповідачці за первісним позовом ОСОБА_2 та дозволила проживати в ньому, але договір купівлі-продажу між ними не було укладено в нотаріальному порядку, оскільки померла ОСОБА_4 у свій час не виготовила правовстановлюючих документів на домоволодіння, а ОСОБА_2 не виплатила їй усієї грошової суми, продовжуючи проживати в домоволодінні по даний час.

Після оформлення у встановленому законом порядку своїх спадкових справ та ставши повноправним власником спірного домоволодіння, ОСОБА_1 в кінці травня 2019 року звернулася до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з проханням звільнити належне їй домоволодіння, оскільки має намір проживати там з своїм неповнолітнім сином, але отримала від них відмову.

У зв`язку з цим, 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні правом власності шляхом виселення, 15 жовтня 2019 року ОСОБА_2 звернулася з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів, а саме: подвійної суми завдатку, витрат, понесених на покращення стану домоволодіння за період проживання, та судових витрат.

Суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення їх з житлового будинку по АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення, а також частково задовольнив зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в рахунок відшкодування подвійної суми завдатку та витрат по облаштуванню домоволодіння.

Проте повністю з таким висновком місцевого суду колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1, 3 статті 635 ЦК України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Згідно зі статтею 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Частиною 1 статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише у разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу будинку.

У зв`язку з тим, що договір купівлі-продажу будинку, який за своєю формою та змістом відповідав би вимогам закону, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 так і не було укладено, а сторони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому шляхом написання розписки від 21 листопада 2007 року (т.1 а.с.24), колегія суддів вважає, що передана ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 сума в розмірі 27000,00 грн. за своєю суттю є авансом, який підлягає поверненню, а не завдатком.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 13 лютого 2013 року № 6-176цс12.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, дійшовши не правильного висновку про те, що сума, обумовлена у розписці від 21 листопада 2007 року, є завдатком, а не авансом, помилково застосував до спірних правовідносин положення частини 1 статті 571 ЦК України та безпідставно стягнув з ОСОБА_1 , як спадкоємця ОСОБА_4 , на користь ОСОБА_2 суму в розмірі 54000,00 грн.

У даному випадку з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню сума в рахунок повернення авансу в розмірі 27000,00 грн.

Також необхідно зазначити, що апелянт ОСОБА_1 , будучи ще в якості позивача за первісним позовом, у своєму письмовому відзиві на зустрічний позов ОСОБА_2 про стягнення коштів визнавала суму, обумовлену у розписці від 21 листопада 2007 року, саме авансом, який підлягає поверненню в тому розмірі, в якому він надавався з самого початку (т.1 а.с.36-37).

Стосовно твердження апелянта щодо незаконності стягнення з ОСОБА_1 коштів на відшкодування витрат по облаштуванню спірного домоволодіння в період проживання в ньому ОСОБА_2 у розмірі 24245,00 грн., колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно дійшов висновку про те, що саме ця сума є об`єктивною та доведеною, оскільки судовий експерт ОСОБА_6 у своєму експертному висновку № 5 від 06 липня 2020 року не відобразила розмір реально витрачених ОСОБА_2 коштів на облаштування спірного домоволодіння протягом періоду проживання в ньому з урахуванням інфляційних показників, що могли вплинути на вартість робіт та матеріалів по облаштуванню домоволодіння, а також розміру зносу вже оновлених частин домоволодіння протягом часу їх використання самою ОСОБА_2 . Зокрема перелік виконаних робіт і матеріалів, що викладений на а.с.80 т.1 висновку судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи (т.1 а.с.71-82) не містить їх вартості з урахуванням зносу на час проведення дослідження.

Таким чином, суд першої інстанції, поклавши вказані висновки судового експерта Авдєєвої Н.М. в основу свого рішення, ретельно не дослідив вищезазначені обставини, обмежившись при визначенні остаточного розміру суми стягнення лише відніманням від суми ринкової вартості спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами на момент проведення експертизи суми вартості даного домоволодіння станом на жовтень 2007 року, що не дає підстави вважати дану суму понесених ОСОБА_2 витрат правильною.

Також ОСОБА_2 не надала суду жодних письмових доказів, які могли б підтвердити факт понесення нею витрат на проведення будівельних та ремонтних робіт за власний рахунок.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 коштів на відшкодування витрат по облаштуванню спірного домоволодіння в період проживання в ньому ОСОБА_2 у розмірі 24245,00 грн.

Крім того, твердження апелянта стосовно недоведеності ОСОБА_2 своїх витрат на правничу допомогу адвоката колегією суддів оцінюється критично, оскільки в матеріалах справи містяться всі необхідні докази, що підтверджують понесені нею витрати, зокрема: договір про надання професійної правничої допомоги від 12 жовтня 2019 року (т.1 а.с.27), рахунок оплати адвоката за надання професійної правничої допомоги від 31 липня 2020 року (т.1 а.с.104) та квитанції про здійснення оплати гонорару адвоката за надані послуги від 31 липня 2020 року (т.1 а.с.105-106).

Отже, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів. У цій частині рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2020 року підлягає скасуванню, зокрема щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 подвійної суми завдатку в розмірі 54000,00 грн. та 24245,00 грн. на відшкодування витрат по облаштуванню спірного домоволодіння.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 та частини 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Відповідно до пунктів 2 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2020 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів з постановленням у цій частині нового рішення.

Щодо судових витрат

За приписами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Оскільки вимоги апеляційної скарги задоволено на 35% (27000 грн./24245 грн.+54000 грн.), то з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за перегляд справи судом апеляційної інстанції в сумі 403,41 грн. (1152,60 грн.*35%).

У свою чергу, з урахуванням того, що, за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 , зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено на 25% (27000 грн./56000 грн.+54000 грн.), то з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати, понесені останньою, за подачу зустрічної позовної заяви у сумі 275,00 грн. (1100 грн.*25%).

Оскільки на ОСОБА_2 покладено більшу суму судових витрат, то вона має сплатити на користь ОСОБА_1 різницю витрат по сплаті судового збору в сумі 128,41 грн. (403,41 грн.275,00 грн.).

Крім того, розмір судових витрат, понесених ОСОБА_2 на правничу допомогу, підлягає зменшенню пропорційно розміру її задоволених позовних вимог, а саме: до 1500 грн. (6000 грн.*25%).

Керуючись ст.ст.141, 367, п.2 ч.1 ст. 374, ст.376, 382, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шишацького районного суду Полтавської області від 01 жовтня 2020 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму авансу в розмірі 27000,00 (двадцять сім тисяч) грн.

В іншій частині позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу у розмірі 1500 (тисяча п`ятсот) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 128,41 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 грудня 2020 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська