Справа № 738/516/20
№ провадження 2/738/213/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі:

судді - Волошиної Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -Донець Г.В.,

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення сплаченого гонорару у зв`язку з невиконанням умов договору,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення сплаченого гонорару у зв`язку з невиконанням умов договору.

Позовна заява мотивована тим, що 17 вересня 2019 року між ОСОБА_4 , який є її чоловіком, та адвокатом ОСОБА_3 було укладено договір про надання правової допомоги, а 13 листопада 2019 року між нею та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги її чоловіку ОСОБА_4 , який перебував в Чернігівському СІЗО. Відповідно до умов вказаних договорів відповідач, як особа, яка здійснює адвокатську діяльність, брав на себе зобов`язання представляти інтереси її чоловіка ОСОБА_4 в державних органах, зокрема, в правоохоронних органах та суді. На виконання умов договору від 17 вересня 2019 року нею було сплачено відповідачу завдаток у розмірі 2500 грн, а 20, 30 жовтня та 10 листопада 2019 року гонорар у розмірі 5000 грн, 500 грн та 400 грн відповідно, а 15 листопада 2019 року сплачено 2000 грн по договору від 13 листопада 2019 року. 26 грудня 2019 року на підставі кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури в Чернігівській області право на зайняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 припинено згідно з п.4 ч.1 ст.32 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». На даний час відповідач умови договорів не виконав, правової допомоги її чоловіку не надав, а тому просить стягнути з відповідача на її користь сплачені на виконання умов договорів про надання правової допомоги грошові кошти в розмірі 10400 грн. та судові витрати.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовну заяву, посилаючись на обставини викладені у ній, просили задовольнити позовну заяву в повному обсязі, посилаючись на те, що ОСОБА_3 не виконав взяті на себе зобов`язання за договорами про надання правової допомоги в повному обсязі, відповідачем не доведено скільки часу він витратив на надані послуги, вважають, що сплачена сума гонорару за договорами про надання правової допомоги повинна стягуватись на користь позивачки, оскільки кошти є спільною сумісною власністю подружжя, і саме вона здійснювала оплату адвокатських послуг, в тому числі і за договором про надання правової допомоги від 17 вересня 2019 року, укладеним з ОСОБА_4 , її чоловіком, а також вважають встановленим факт несумлінного виконання відповідачем своїх обов`язків, передбачених договорами про надання правової допомоги.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що договір про надання правової допомоги від 17 вересня 2019 року укладався з ОСОБА_4 , а не з позивачкою, а тому вона не є належним позивачем в цій частині позовних вимог; не заперечує, що за договором від 17 вересня 2019 року він отримав 2500 грн авансу, всі інші платежі в сумі 5900 грн надходили на відшкодування фактичних витрат, понесених ним у зв`язку з виконанням даної угоди; на виконання умов договору про надання правової допомоги від 17 вересня 2019 року ним було зібрані характеризуючі дані на засудженого ОСОБА_4 , підготовлено та подану апеляційну скаргу на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2019 року, подавалися клопотання до суду апеляційної інстанції, брав участь у судових засіданнях. Зазначив також про те, що згідно з обраною тактикою захисту її чоловіка були певні домовленості з потерпілими, від імені яких ним також вчинялися певні дії, подавалися підготовлені ним відповідні заяви до суду, про що позивачка була обізнана й погоджувалась з цим. Оскільки під час апеляційного оскарження вироку суду від 29 серпня 2019 року ОСОБА_4 вчинив новий злочин, до нього ( ОСОБА_4 ) було застосовано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, в зв`язку з чим 13 листопада 2019 року було укладено договір про надання правової допомоги ОСОБА_4 з його дружиною ОСОБА_1 (позивачкою у даній справі), за даним договором від отримав від ОСОБА_1 аванс у розмірі 2000 грн, а кінцевий розрахунок за вказаним договором за домовленістю з клієнтом мав бути проведений за результатами справи. На виконання вказаного договору він подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді про обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, брав участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції за даною апеляційною скаргою, брав участь у слідчих діях під час досудового розслідування кримінального провадження, знайомився з матеріалами кримінального провадження, робив копії документів, брав участь у підготовчому засіданні в суді першої інстанції, подавав клопотання про зміну запобіжного заходу, 09 січня 2020 року прибув у судове засідання на судовий розгляд кримінального провадження, де й дізнався про те, що його позбавили права на заняття адвокатською діяльністю.

Доводи позивачки щодо неналежного виконання договорів вважає безпідставними, оскільки позбавлення його права на заняття адвокатською діяльністю жодним чином не стосується прав позивача та її чоловіка, за вказаними договорами він отримав авансовано гонорар та кошти на відшкодування понесених ним фактичних витрат, пов`язаних з наданням послуг, він дійсно не довів справи до кінця у зв`язку з припинення права на заняття адвокатською діяльністю, в зв`язку з чим не наполягав на проведенні з ним остаточного розрахунку. Також зазначив, що сума гонорару за весь обсяг і час роботи адвоката на момент укладення договорів з позивачкою та її чоловіком не визначалися, оскільки неможливо передбачити весь обсяг роботи і час, який буде витрачений адвокатом, у тих випадках, коли розмір гонорару визначається на момент укладення договору за весь обсяг робіт, то сума гонорару зазначається у договорі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, на даний час перебуває в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», заяв про розгляд справи з його участю в режимі відеоконференції або за його відсутності суду не надав, подав письмові пояснення, в яких зазначив про те, що він не заперечує проти задоволення позову та стягнення суми гонорару з відповідача на користь його дружини, оскільки кошти є спільною сумісною власністю подружжя, вважає, що за договорами про надання правової допомоги адвокат не виконав свою роботу.

Заслухавши позивача та її представника, відповідача, дослiдивши та оцінивши надані учасниками справи докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частина 1 ст. 4 ЦПК України також гарантує кожній особі право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до положень частин 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що адвокатом ОСОБА_3, що діяв на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_2 від 09 жовтня 2009 року, було укладено договори про надання правової допомоги від 17 вересня 2019 року з ОСОБА_4 , а 13 листопада 2019 року з ОСОБА_1 , відповідно до умов яких адвокат взяв на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу ОСОБА_4 в обсязі та на умовах, передбачених даними договорами.

Відповідно до п.2.1, 2.2, 3.1 умов зазначених Договорів, керуючись нормами законодавства і правилами професійної етики, адвокат зобов`язаний діяти в інтересах клієнта, та бере на себе: представництво інтересів клієнта в будь-яких органах державної законодавчої та виконавчої влади, органах прокуратури, податкових органах, міліції, судових органах усіх рівнів, органах місцевого самоврядування, органах управління установ, організацій, підприємств та їх об`єднань, керівних органах об`єднань громадян; збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв`язку з виконанням доручення; використання засобів захисту, передбачених КПК України, ЦПК України та іншими законами України; виконання інших дій, передбачених законодавством.

Відповідно до п.3.1 умов Договорів клієнт зобов`язувався своєчасно забезпечувати адвоката всі необхідним для виконання даних йому доручень, передбачених договором, у тому числі документами у потрібній кількості примірників; сплачувати адвокату кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням угоди; своєчасно і у повному обсязі сплачувати обумовлені угодою гонорар адвокату (основний та додатковий) та фактичні витрати, пов`язані з виконанням адвокатом угоди.

Умовами вказаного договору визначено порядок оплати послуг адвоката.

Відповідно до п.4.1, 4.3 Договорів отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару, за надання правової допомоги, відповідно до даних договорів, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно Рекомендацій щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 21 січня 2014 року.

Пунктом 4.6 договорів передбачено, що крім оплати гонорару, клієнт відшкодовує адвокату всі витрати, понесені ним у зв`язку з виконанням даної угоди. Такі витрати включають: видатки на міжнародний та/або міжміський зв`язок; витрати на факсимільний зв`язок, поштові витрати; фотокопіювання, транспортні та відрядні витрати; переклад на іноземні мови та з іноземних мов; витрати на оплату праці експертів, консультантів із спеціальних питань; інші витрати, пов`язані з наданням послуг.

Відповідач не заперечує, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 17 вересня 2019 року, укладеного з ОСОБА_4 , він отримав від клієнта авансовано 2500 грн. гонорару та в подальшому отримував на банківську карту перекази на суму 5000 грн, 500 грн, 400 грн., які були йому сплачені на відшкодування всіх витрат, пов`язаних з наданням послуг.

Відповідач зазначає, що на виконання умов договору про надання правової допомоги від 17 вересня 2019 року ним було підготовлено та подану апеляційну скаргу на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2019 року, клопотання до суду апеляційної інстанції, він брав участь у судових засіданнях.

На виконання умов договору про надання правової допомоги від 13 листопада 2019 року, укладеного з ОСОБА_1 , позивачка сплатила 2000 грн. Відповідач не заперечував про отримання вказаної суми гонорару, проте стверджує, що це лише аванс.

Відповідачем на підтвердження виконання умов даного договору надано копії апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 від 26 грудня 2019 року, подане під час підготовчого судового засідання, судової повістки про виклик як захисника обвинуваченого ОСОБА_4 в судове засідання на 26 грудня 2019 року. Окрім того, відповідач вказує, що на виконання умов договору він брав участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції під час оскарження судового рішення про обрання запобіжного заходу, брав участь у процесуальних діях під час досудового розслідування кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 ..

Відповідач також зазначив про те, що про прийняте стосовно нього рішення кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури Чернігівської області про позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю він дізнався лише в судовому засіданні 09 січня 2020 року, саме під час судового розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 , оскільки вказане рішення на його адресу було направлено КДКА лише 02 січня 2020 року.

Під час розгляду даної справи по суті в судовому засіданні за клопотанням відповідача, проти чого не заперечували позивач та її представник, були оглянуті матеріали кримінальних проваджень №738/1164/19 (№ провадження 1-кп/738/113/2019) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та №738/2196/19 (№ провадження 1-кп/738/35/2020) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №738/1164/19 (№провадження 1-кп/738/113/2019) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, обвинуваченим була подана апеляційна скарга на вирок Менського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2019 року. Позивач та її представник не заперечували, що дана апеляційна скарга була підготовлена та подана на той час захисником обвинуваченого ОСОБА_3 ..

В матеріалах даного кримінального провадження містяться документи, що підтверджують повноваження захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , а саме договір про надання правової допомоги від 13 листопада 2019 року, ордер на надання правової допомоги серії ЧН №050020 від 19 листопада 2019 року, копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_2 від 09 жовтня 2009 року та посвідчення адвоката України, на ім`я ОСОБА_3 ..

Також в матеріалах кримінального провадження є заява адвоката ОСОБА_3 про відкладення судового засідання від 19 листопада 2019 року, подана до Чернігівського апеляційного суду, на підставі якої згідно з журналом судового засідання було відкладено розгляд справи на 12 грудня 2019 року; журнал судового засідання від 12 грудня 2019 року, згідно з яким розгляд справи було відкладено на іншу дату у зв`язку з перебуванням адвоката ОСОБА_3 на лікуванні в денному стаціонарі в Березнянській районній лікарні.

В подальшому в зв`язку з припиненням з 26 грудня 2019 року права на заняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_3 , який надавав правову допомогу ОСОБА_4 , останньому було призначено захисника Чернігівським регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

З матеріалів кримінального провадження №738/2196/19 (№ провадження 1-кп/738/35/2020) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, вбачається, що адвокат ОСОБА_3 брав участь у даному кримінальному провадженні як захисник ОСОБА_4 на підставі договору про надання правової допомоги від 17 вересня 2019 року, ордеру на надання правової допомоги серії ЧН №050023 від 26 грудня 2019 року, також в матеріалах кримінального провадження наявні копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю НОМЕР_2 від 09 жовтня 2009 року та посвідчення адвоката України, на ім`я ОСОБА_3 .. Зокрема, захисник ОСОБА_3 брав участь у підготовчому судовому засіданні 26 грудня 2019 року, під час якого ним було подано заяву про зміну запобіжного заходу його підзахисному ОСОБА_4 , згідно з журналом судового засіданні від 09 січня 2020 року захисник ОСОБА_3 прибув у судове засідання, під час якого було з`ясовано питання щодо позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 ..

Також під час досудового розслідування даного кримінального провадження захисником ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній 15 листопада 2019 року брав участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції під час розгляду даної апеляційної скарги. Вказані обставини не заперечували позивач та її представник.

Водночас, учасники справи наголосили на тому, що адвокатом ОСОБА_3 невірно були подані документи на підтвердження своїх повноважень, оскільки договір про надання правової допомоги від 17 вересня 2019 року укладався з метою оскарження вироку Менського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2019 року кримінальному провадженні №738/1164/19 (№ провадження 1-кп/738/113/2019), а договір про надання правової допомоги від 13 листопада 2019 року укладався після вчинення ОСОБА_4 повторного злочину та з метою оскарження обраного стосовно нього запобіжного заходу.

Статтею 59 Конституції України закріплено право кожного на професійну правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з положеннями ст. 19 Закону видами адвокатської, серед іншого, діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Згідно з ст. 26 Закону адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, договір про надання правової допомоги укладається відповідно до вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з положеннями ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах.

За правилами ст. 29 Закону дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням.

Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором. При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.

Відповідно до ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як було зазначено вище, згідно із ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Між адвокатом ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 були укладені договори про надання правової допомоги, які за своєю природою є договорами про надання послуг, та регулюються, зокрема, приписами статей 901-907 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 ЦК України плата за договором про надання послуг здійснюється замовником у розмірі, встановленому договором.

Згідно зі ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Виходячи з приписів норм ст.ст. 623, 906 ЦК України, тягар доказування факту невиконання або неналежного виконання договору про надання послуг покладається на замовника послуг.

Водночас, договір про надання правової допомоги від 17 вересня 2019 року укладався адвокатом ОСОБА_3 з ОСОБА_4 , а не з ОСОБА_1 , а тому вона не має права вимоги щодо стягнення сплаченого гонорару у зв`язку з невиконанням умов цього договору, тобто є неналежним позивачем у цій частині позовних вимог.

Посилання позивача та її представника на те, що саме позивачка сплатила адвокату кошти, які є спільною сумісною власністю подружжя, є такими, що ґрунтуються на невірному тлумаченні норм договірного права.

Що стосується позовних вимог про стягнення сплаченого гонорару у зв`язку з невиконанням умов договору про надання правової допомоги від 13 листопада 2019 року, суд виходить з наступного.

За правилами ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ч.ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Надаючи правову оцінку умовам договору, суд зазначає, що договір укладався за взаємною згодою та вільним волевиявленням сторін, підписуючи його, позивачка погодилася з умовами та розміром гонорару адвоката, правочин недійсним у судовому порядку не визнавався, а тому діє презумпція правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), умови правочину не оспорюються позивачкою.

Питання про розірвання договору позивачкою не порушувалося, договірні правовідносини припинилися в силу того, що рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області №15-1/19 від 26 грудня 2019 року припинено право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 ..

ОСОБА_1 із скаргами на дії адвоката ОСОБА_3 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Чернігівської області з приводу неналежного виконання ним умов договору про надання правової допомоги від 13 листопада 2019 року до припинення його права на заняття адвокатською діяльністю не зверталася.

У судовому засіданні позивач зазначає, що вона заручилася обіцянкою адвоката про те, що її чоловік буде на волі. Проте, зазначене позивачкою може бути лише кінцевим результатом судового розгляду кримінального провадження, але не є предметом договору про правову допомогу.

Суд звертає увагу позивачки на те, що нею дещо помилково сприймається очікуваний результат послуг за договором правової допомоги. Реалізація адвокатом своїх повноважень в межах доручення не завжди являє той бажаний для клієнта результат, який він хоче отримати.

Суд вважає за необхідне зауважити на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 25 січня 2018 року (справа № 750/3888/16-ц, провадження № 61-1811св18) про те, що навіть факт накладення на адвоката дисциплінарного стягнення не позбавляє його можливості отримати оплату наданих юридичних послуг, за відсутності доказів, які б підтверджували наявність підстав для відповідальності за завдання збитків замовнику невиконанням або неналежним виконанням умов договору про надання послуг за плату з його вини.

Під час розгляду справи доводи позивачки про невиконання відповідачем умов договору про надання правової допомоги від 13 листопада 2019 року та про неналежне виконання професійних обов`язків, порушення Правил адвокатської етики не знайшли свого підтвердження.

Посилання позивача та її представника на пункт 4.9 Договору, відповідно до якого у разі дострокового розірвання договору з ініціативи клієнта або його представника внесена сума гонорару не повертається, крім випадків, коли рішенням компетентного органу будуть встановлені факти несумлінного ставлення адвоката до своїх обов`язків, передбачених цим договором та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» є безпідставні, оскільки доказів щодо встановлення такого факту рішенням компетентного органу не надано, окрім того, вказаним пунктом договору передбачено повернення клієнту внесеної суми гонорару за наявності таких умов в їх сукупності: несумлінне ставлення адвоката до своїх обов`язків, передбачених цим договором та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; встановлення цього факту рішенням компетентного органу.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що припинення його права на заняття адвокатською діяльністю не пов`язане з виконанням умов договору про надання правової допомоги від 13 листопада 2019 року, укладеного з ОСОБА_1 ..

Також позивачем не доведено, що на виконання умов договору нею було сплачено 2000 грн за весь обсяг робіт, які мав виконати адвокат під час надання правової допомоги її чоловіку, в тому числі і представництво клієнта в будь-яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, судових інстанціях усіх рівнів тощо, на чому наголошувала її представник, а не аванс.

В судовому засіданні позивач не заперечувала про виконання адвокатом певного обсягу робіт згідно з вказаним договором. Зокрема, погодилась з тим, що адвокатом ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Менського районного суду Чернігівської області від 08 листопада 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , 15 листопада 2019 року він брав участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції під час розгляду даної апеляційної скарги, брав участь у підготовчому судовому засіданні 26 грудня 2019 року, під час якого ним було подано заяву про зміну запобіжного заходу його підзахисному ОСОБА_4 , з`явився в судове засідання судове засідання 09 січня 2020 року, під час якого було з`ясовано питання щодо позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 ..

Відповідно до пункту 4.3 Договору про надання правової допомоги для визначення розміру гонорару сторони беруть за основу Рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затвердженого рішенням Ради адвокатів Чернігівської області.

Беручи до уваги весь обсяг виконаної адвокатом роботи та наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 13 листопада 2019 року, сплачені позивачем 2000 грн не виходять за межі рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, передбачених Рекомендаціями щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затвердженого рішенням Ради адвокатів Чернігівської області №57 від 16.02.2018 року.

З огляду на викладене, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача сплаченого йому гонорару в сумі 2000 грн. за договором про надання правової допомоги від 13 листопада 2019 року, що є наслідком відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 629, 636, 638, 509, 526 ЦК України, статтями 1, 26-27, 30, 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статтями 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення сплаченого гонорару у зв`язку з невиконанням умов договору - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , місцезнаходження: Державна установа «Чернігівській слідчий ізолятор», вул. Реміснича, 2 м. Чернігів, індекс 14000.

Повний текст рішення виготовлений 07 липня 2020 року.

Суддя Н.В. Волошина