Провадження №2/522/486/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Донцова Д.Ю.,

за участі секретаря судового засідання Скибінської Є.С.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та половини вартості контракту,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 15.11.2019 року звернулась позивачка ОСОБА_1 із зазначеною позовною заявою, вказуючи, що 31.08.2004 року було розірвано шлюб з відповідачем. Від шлюбу у сторін народилась доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з позивачкою, відповідач матеріальну допомогу на утримання в добровільному порядку не надає. Згідно з довідки №18 від 25.10.2019 року дитина ОСОБА_3 , є студенткою 1 курсу денної форми навчання факультету журналістики, реклами та видавничої справи за напрямом підготовки 061 «Журналістика» за кошти фізичних осіб з 01.09.2019 року, термін закінчення 30 червня 2023 року, що стало підставою для звернення позивача із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання доньки, у зв`язку з навчанням. Згідно з договором №061-1-605-2019 вартість навчання становить 81248,00 гривень, у зв`язку з чим, позивачка просить стягнути з відповідача половину вартості навчання у розмірі 40624,00 гривен та аліменти у розмірі 5000,00 гривень щомісячно.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22.11.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у справі.

19.12.2019 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому ОСОБА_2 зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання визнає частково в сумі 1000 гривень, в частині стягнення додаткових витрат, які складаються із половини вартості навчання позов не визнає. Відповідач зазначає, що згідно довідки про доходи, працює водієм в ТОВ «Альянс-сервіс» і заробітна плата складає у вересні, жовтні 2019 року 2900 гривень, офіційна заробітна, плата є єдиним джерелом доходів. Відповідно до довідки-рахунку ГТУЮ у Миколаївській області станом на 29.11.2019 рік має заборгованість по аліментам на утримання ОСОБА_4 в сумі 11525 гривень. ОСОБА_2 зазначає, що має важке матеріальне становище, так як за станом здоров`я не може працювати постійно, хворіє і мусить значні кошти витрачати на лікування, що є причиною заборгованості по аліментам.

15.01.2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачка просить стягнути з відповідача половину вартості навчання у розмірі 40624,00 гривен, аліменти у розмірі 5000,00 гривень щомісячно починаючи з повноліття дитини і до закінчення навчання та пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 9525, 96 гривен.

В судовому засідання 15.01.2020 року позивачка підтримала свою уточнену позовну заяву, відповідач до суду не з`явився, розгляд справи відкладено на 18.02.2020 року .

В судове засідання 18.02.2020 року з`явилась позивачка, постановлена ухвала про задоволення клопотання про участь відповідача в судовому засіданні 24.03.2020 року в режимі відеоконференції.

В судове засідання 24.03.2020 року з`явились позивачка, яка підтримала уточнену позовну заяву у повному обсязі та відповідач (в режимі відеоконференції), який зазначив згоду на сплату аліментів в розмірі 1000 гривень, пояснив, що у нього стався мікро інсульт, у зв`язку з чим витрачає багато грошей на лікування. Суд оголосив перерву в судовому засіданні до 01.04.2020 року.

В судове засідання 01.04.2020 року з`явились позивачка, яка підтримала уточнену позовну заяву у повному обсязі, відповідач та його представник ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), судом було оглянуто оригінали наданих доказів, оголошено перерву до 16.04.2020 року.

16.04.2020 року до суду надійшла заява позивачки про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів просила залишити без розгляду.

В судове засідання 16.04.2020 року сторони по справі не з`явились. Ухвалою суду від 16.04.2020 року залишено без розгляду позовні вимоги в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання доньки в розмірі 9525,93 гривень.

В судове засідання 18.05.2020 року сторони по справі не з`явились, ухвалено відкласти розгляд справи на 10.06.2020 року та провести судове засідання в режимі відеоконференції.

В судове засідання 10.06.2020 року з`явилась представник відповідача ОСОБА_5 , яка просила наступне судове засідання провести в режимі відеоконференції, розгляд справи відкладено на 01.07.2020 року.

В судове засідання 01.07.2020 року сторони по справі не з`явились, повідомленні належним чином, представник відповідача надала клопотання про слухання справи без участі сторони відповідача та зазначила про визнання позову в частині стягнення аліментів в сумі 1000-1200 гривень.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 06.07.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірваний відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 31 серпня 2004 року, запис №219 Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Донька сторін ОСОБА_3 навчається в ОНУ імені ОСОБА_7 .Мечнікова за спеціальністю 061 «Журналістика» на денній формі навчання, строк надання освітньої послуги з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року, сума оплати за весь строк навчання становить 81 248 гривень., що підтверджується Договором №061-1-605-2019.

Відповідно довідки №АС000000011 від 11.12.2019 року ОСОБА_2 працює в ТОВ «Альянс-сервіс». Займає посаду водія, дохід за період з серпня 2019 року по жовтень 2019 року склав 4898, 68 грн.

Відповідно до відомості з Державного реєстру фізичних осіб- платників податків пр суми виплачених доходів та утримання податків №41124 від 09.12.2019 року ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2019 року по 3 квартал 2019 року отримав доходи з ТОВ «Альянс-сервіс» у розмірі 3074,00 гривень.

Відповідно до довідки-розрахунку виданої Первомайським міськрайонним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Миколаївській області №52253/5 від 11.12.2019 року заборгованість ОСОБА_2 до сплати аліментів на утримання дитини станом на ІНФОРМАЦІЯ_3 (на момент повноліття) становить 11525,93 грн.

Відповідно до виписки із медичної кари амбулаторного (стаціонарного) хворого №7204/740 Миколаївської обласної клінічної лікарні ОСОБА_2 перебував на лікуванні у стаціонарі від 23.05.2019 року по 30.05.2019 року з вестибуло-атактичним синдромом та з випискою на подальше лікування.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ст. 27 Конвенції про захист прав дитини батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя , необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку допомогу надавати.

Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

У відповідності із СК України, п.1. пп.1 та 2 ст. 182. при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3«Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст.182 СК України.

Постановою Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»(п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Частина 1 статті 182 СК України зазначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Суд вбачає, що відповідачем надано медичну документацію стосовно захворювань, разом з тим відповідач є працездатною людиною за станом здоров`я. Позивач отримує постійний дохід.

Між тим, судом враховується рівність обов`язків батьків щодо утримання дитини та з огляду на викладене приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Суд вбачає, що загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 81248 грн. (4 року), визначаючи розмір аліментів, суд зазначає, що позивачем не обґрунтована необхідність стягнення аліментів в розмірі 5000 гривень, не надано доказів того, що відповідач може надавати таку допомогу, тому суд, керуючись принципами розумності та справедливості та враховуючи обов`язки мати та батька утримувати дитину, то вважає за можливе стягувати із відповідача на користь позивача допомогу на оплату навчання доньки у розмірі 1200,00 грн. щомісячно.

Так зазначена сума, визначена судом з урахуванням ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», відповідно якої розмір прожиткового мінімуму у 2020 році становить на одну особу в розрахунку на місяць: із 1 січня 2027 грн; із 1 липня 2118 грн; із 1 грудня 2189 грн., тому зазначена сума є розумною та справедливою.

Частиною 1 статті 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 15.11.2019 року.

При цьому суд враховує положення ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», згідно якої об`єктом індексації є також розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Статтею 5 даного Закону встановляється, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів.

Крім того позивачка просить суд стягнути з відповідача половину вартості навчання у розмірі 40624,00 гривень.

ВС роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц).

В мотивувальній частині позовної заяви не зазначено саме на підставі якої норми підлягає до стягнення вартість половини контракту, та який було частково сплачено в минулому, разом з тим, у разі віднесення даної вимоги, як до додаткових витрат, то у зв`язку з наведеними нормами щодо утримання повнолітньої дитини правила ст. 185 СК України не застосовується. Якщо прийняти дану вимогу, як стягнення аліментів за минулий час, в частині фактично понесених витрат, то суд вважає, що у їх задоволенні необхідно відмовити у зв`язку з тим, що відповідачка не надала суду жодних доказів щодо вживання заходів для одержання коштів щодо сплати контракту в минулому або ухилення відповідача від їх сплати.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення половини вартості контакту задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від судового збору позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Згідно ч.1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивач у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, слід покласти на відповідача оплату судового збору у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 16, 182, 184,185, 193, 196, 198, 199-201 СК України, ст.ст.. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 89, 141, 210, ч.1,3 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258, 263-265, 273, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та половини вартості контракту - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок, з урахуванням індексації щомісячно починаючи з 15.11.2019 року та до і до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох річного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 , чи до закінчення навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на користь держави.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до частини третьої Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, строки, визначені статтею 354 цього Кодексу, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину (Розділ XII доповнено пунктом 3 згідно із Законом № 540-IX від 30.03.2020).

Повний текст рішення суду складено 06.07.2020 року

Суддя Д. Ю. Донцов