ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Херсон

Номер справи: 662/1134/19

Номер провадження: 22-ц/819/111/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Вейтас І.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Радченка С.В.,

секретар Кутузова А.В.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 10 вересня 2019 року, в складі судді Решетова В.В., у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ:

В травні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом доОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н від 29.06.2011 року. Позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 1500 гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов`язалася щомісячно повертати кредитні кошти згідно встановленого графіку погашення.

Однак відповідачем не виконуються вищевказані умови кредитного договору та станом на 23.04.2019 року заборгованість відповідача за кредитним договором №б/н від 29.06.2011 року становить 12317,69 гривень, яка складається з: 1178, 62 грн - заборгованість за кредитом; 7876,32 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2200 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована частина), 562,75 грн - штраф (процентна складова). Просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати.

Заочним рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 10 вересня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 29.06.2011 року у сумі 1178,62 гривень та судові витрати в сумі 183,84 гривень; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивач не довів, що саме надані ним Умови та Правила надання банківських послуг, а також витяг з Тарифів банку є складовою кредитного договору і що саме їх відповідач мала на увазі, підписуючи анкету-заяву позичальника, та відповідно брала на себе зобов`язання зі сплати процентів, неустойки та штрафів в разі порушення зобов`язання з повернення кредиту. Судом стягнуто тіло кредиту - отримані та не повернуті відповідачем кошти за договором.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості за пенею та комісією, штрафів та вирішити питання щодо судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не надав належної оцінки доказам того, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви позичальника, умови якого мають виконуватись. Відповідно до підписаної анкети-заяви відповідач ознайомлена та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, їх зміст розуміє та їх положення зобов`язується неухильно дотримуватись. Вказує, що відповідач укладення кредитного договору не оспорювала, розрахунок заборгованості не спростувала, не довела відсутність заборгованості та виконання договору належним чином.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 червня 2011 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.22, 23)

У вказаній анкеті-заяві зазначено, що ОСОБА_1 згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

До позовної заяви позивач додав Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». (а.с.24)

Однак, вказаний витяг не містить даних про ознайомлення ОСОБА_1 з наведеними тарифами. Крім того, наданий позивачем витяг містить чотири види тарифів для кредитних карт «Універсальна» ( «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT», «Універсальна GOLD»), а анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, що підписана ОСОБА_1 29 червня 2011 року, не містить відомостей, якого саме виду платіжну карту вона отримала, та з якими тарифами була ознайомлена.

За наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача перед банком станом на 23.04.2019 року становить 12317,69 гривень, та складається з: 1178, 62 грн - заборгованість за кредитом; 7876,32 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2200 грн - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн - штраф (фіксована частина), 562,75 грн - штраф (процентна складова).

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В статті ст. 83 ЦПК України (частин 1, 2, 4, 5) передбачено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В наданій позивачем на обґрунтування заявлених вимог анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, яку 29 червня 2011 року підписала ОСОБА_1 не вказані ні процентна ставка, ні відповідальність про невиконання умов щодо повернення отриманих коштів, як то нарахування пені, штрафів та їх розміри (а.с. 22,23).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованість по процентам за користування кредитними коштами та неустойки, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, який не є належним доказом у розумінні вимог Закону України «Про бухгалтерський облік», посилався на Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою, розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять належних, допустимих і достатніх доказів, що саме з цими Витягами з Тарифів та з Умов ознайомився та погодився позивач, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення процентів, пені та штрафів правильно вказав, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Тарифи з обслуговування банківських карт, Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків та наслідків неповернення коштів за користування кредитними коштами, надані банком Витяги з Тарифів та Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Саме така правова позиція висловлена Великою палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17 провадження № 14-131ус19, яку відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд першої інстанції обґрунтовано врахував при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Посилання АТ КБ «ПриватБанк» на те, що необхідно враховувати висновки Верховного Суду викладені ним в постанові від 28 березня 2019 року у справі № 428/2873/17-ц, відповідно до яких саме по собі посилання на не ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг не може бути підставою для визнання неукладеними кредитних правовідносин, при цьому Умови та правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, при яких підпис під ними не потрібен, якщо саме ці Умови та правила були чинними під час укладення договору, є неспроможними з огляду на правовий висновок, викладений у вищенаведеній постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц (провадження№ 14-131цс19).

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не заперечувала проти наявності між сторонами кредитних зобов`язань, укладення чи не укладення кредитного договору не оспорювала, розрахунок заборгованості не спростувала, правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки саме на сторону, яка звертається до суду з позовом покладено процесуальний обов`язок доведення тих обставин, що стали підставою звернення до суду за захистом порушених прав. Тобто, саме позивач повинен був довести, в першу чергу, обґрунтування позовної вимоги про стягнення процентів за кредитним договором та наслідків невиконання зобов`язання з повернення кредитних коштів, чого ним зроблено не було, належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження вказаних обставин позивачем не було надано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на встановлені обставини справи та аналізуючи досліджені докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення процентів, пені, штрафів.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено, то, відповідно до положень статті 367 ЦПК України, законність рішення в іншій частині колегією суддів не перевіряється.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст. 375, ст. 382 ЦПК України Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.

Заочне рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 10 вересня 2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий І.В. Вейтас

Судді: В.О. Бездрабко

С.В. Радченко

Повний текст постанови складений 16 січня 2020 року.

Судді: І.В. Вейтас