Справа № 513/811/19
Провадження № 2/513/125/20
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника позивача Парапір М.П. , представника третьої особи Шума О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, третя особа: Сільськогосподарський виробничий кооператив "Победа", про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним, у порядку спадкування за законом, право на отримання земельної частки (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Победа», с. Новоселівка Саратського району Одеської області, що належало його батькові ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтував тим, що його батько ОСОБА_3 був членом КСП "Победа" Саратського району та при розпаюванні земель був включений до Списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю).

Державного акту батько не отримував та помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька він прийняв спадщину.

Від працівників СВК "Победа" та Новоселівської сільської ради Саратського району позивач дізнався, що його батько має право на земельну частку (пай) на території Новоселівської сільської ради.

На запити представнику позивача у грудні 2017 року та лютому-березні 2018 року було повідомлено, що за життя батьку позивача був виписаний сертифікат на право на земельну частку (пай), який втрачений.

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом на майно, що залишилося після смерті батька. Нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину у виді права на земельну частку (пай), у зв`язку із тим, що не було надано правовстановлюючих документів.

Представник позивача адвокат Парапір М.П. в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник Новоселівської сільської ради Саратського району Одеської області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов визнав в повному обсязі (а.с. 84).

Представник третя особа Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Победа» адвокат Шум О.О. у суді позов не визнав. Надав клопотання про застосування позовної давності. Клопотання обґрунтував тим, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і саме тоді відкрилась спадщина. Після смерті батька позивач мав об`єктивну можливість дізнатися про порушення своїх прав, оскільки міг звернутися до відповідних органів влади за отриманням інформації щодо включення спадкодавця до списку пайовиків КСП «Победа», однак не зробив цього. Строк для звернення до суду з даним позовом вже минув. Крім того, позивач не порушував питання про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності (а.с. 85-88).

Вислухавши представника позивача адвоката Парапір М.П. та представника третьої особи СВК «Победа» адвоката Шум О.О., дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного.

За змістом частин 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ст. ст.4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правовідносини між сторонами щодо спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникли до набрання чинності ЦК України (в редакції 16 січня 2003 року) тому при вирішенні спору в цій частині належить керуватись ст. ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 18 липня 1963 року).

Згідно ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Ст.529 ЦК УРСР встановлює, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 29 січня 2015 року батьками позивача ОСОБА_2 були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.9).

З копії запису акту про смерть № 41 від 04 листопада 1990 року вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Новоселівка Саратського району Одеської області (а.с. 12-13).

Відповідно до копії запису акту про смерть № 30 від 18 листопада 1999 року, складеного Новоселівською сільською радою Саратського району Одеської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новоселівка Саратського району Одеської області (а.с. 10).

Рішенням Саратського районного суду від 30 вересня 2016 року, яке набрало законної сили 17 жовтня 2016 року, встановлено, що ОСОБА_2 на момент смерті батька постійно проживав разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 , та після смерті батька фактично прийняв спадщину. За позивачем ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування за законом на будинок з господарськими спорудами під АДРЕСА_1, розташований по АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24-25).

Ст.2 Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 8 серпня 1995 року N 720/95, установлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно зі ст.5 Указу від 8 серпня 1995 року N 720/95, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.

Згідно довідки СВК "Победа" від 22 грудня 2017 року № 913, ОСОБА_3 , 1949 року народження, був включений до списку осіб, які мають право на отримання земельної частки (паю) колишнього КСП «Победа», у зв`язку з чим на його ім`я був виписаний сертифікат на земельну частку (пай) (а.с. 26).

Відповідно до наданого СВК "Победа" витягу зі списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства «Победа», який є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серії ОД-22-010, під номером 676 зазначений ОСОБА_3 (а.с. 28).

Згідно наданого представником Саратської районної державної адміністрації витягу із списку осіб, який додається до державного акту на право колективної власності на землю, під № 676 в списку зазначений ОСОБА_3 (а.с.14).

У відповіді СВК "Победа" за № 36 від 29.01.2018 року зазначено, що ОСОБА_3 отримав право на земельну частку (пай). На даний час вказана земельна частка (масив 32) значиться серед не витребуваних паїв та перебуває у користуванні СГВК "Победа" (а.с.23).

Згідно наданого Новоселівською сільською радою довідки від 16.12.2019 року №511, розмір паю при розпаюванні земель на одну особу складає 4 умовних кадастрових гектарів без встановлення меж (а.с.89).

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз`яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК.

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів.

Статтею 3 Указу Президента України за №666/94 від 10.11.1994 року "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом успадкування.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), ОСОБА_3 заповіту не залишив (а.с. 54).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшли житловий будинок з господарськими спорудами АДРЕСА_1 та земельна частка (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Победа", с. Новоселівка Саратського району Одеської області, розміром 4,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Рішенням Саратського районного суду від 30 вересня 2016 року встановлено, що позивач фактично прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його батька, та за позивачем ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування за законом на належний спадкодавцеві будинок (а.с.24-25).

15 липня 2019 року за заявою позивача приватним нотаріусом Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулаковим І.І. за заявою ОСОБА_2 було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 52-64).

Постановою приватного нотаріуса Саратського районного нотаріального округу Одеської області Сулакова І.І. від 15 липня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), що належала спадкодавцеві ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 32).

Таким чином, позов є обґрунтованим, підлягає задоволенню і за позивачем належить визнати право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Победа», с. Новоселівка Саратського району Одеської області, що належало його батькові ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом.

Ст. 71 ЦК УРСР (1963 року) встановлено, що загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Ст. 76 ЦК УРСР (1963 року) визначено, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Судом встановлено, що про порушення свого права позивач дізнався 29.01.2018 року, коли на адвокатський запит було надано довідку СГВК "Победа" за № 36 про те, що спадкодавець ОСОБА_3 отримав право на земельну частку (пай) (а.с. 23).

З позовом про визнання права на земельну частку (пай) позивач звернувся до суду 23 липня 2019 року, тобто в межах строку позовної давності.

За встановлених обставин суд вважає безпідставними ствердження представника третьої особи про те, що позивач пропустив строк позовної давності.

Керуючись ст.ст.2-15, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Саратським РС ГУДМС України в Одеській області 28 лютого 2015 року, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП "Победа", с. Новоселівка Саратського району Одеської області, розміром 4,00 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Саратський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 17 січня 2020 року.

Суддя А. І. Бучацька