Справа № 199/8459/19
УХВАЛА

27.11.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Столяренко А.І.,

за участю учасників справи:

представника позивача адвоката Сидоренко О.П.,

представника відповідача адвоката Сухого А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів в порядку ст.116 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2020 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про забезпечення доказів в порядку ст.116 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя.

Представник позивача ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки клопотання подано з пропуском встановленого строку.

Представник відповідача ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Вислухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до норм ч.ч.1-3 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Згідно вимог п.п. 4,5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути вказані докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні, а також обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Отже, забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Розглядаючи заяву про забезпечення доказів, суд має з урахуванням обґрунтування необхідності забезпечення доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що зволікання з цим питанням поставить під загрозу можливість подання доказів у майбутньому (вони можуть бути знищені, пошкодженні, витратити свою доказову цінність тощо).

Цивільним процесуальним кодексом України передбачені, як підстави та порядок витребування доказів (ст. 84 ЦПК України), так і забезпечення доказів, зокрема шляхом витребування доказів (ст. ст. 116 - 119 ЦПК України).

Відповідно до положень ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Системний аналіз норм статей 116 та 117 ЦПК України дає підстави вважати, що необхідність забезпечення доказів виникає, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній 26.11.2019 у справі №401/1824/17.

Стороною відповідача не надано доказів, які б вказували на існування реальної загрози неможливості чи утруднення збирання чи подання доказів, відсутнє обґрунтування необхідності саме забезпечення витребуваних доказів.

Крім того, подаючи заяву про забезпечення доказів, стороною відповідача не враховано, що докази, про забезпечення яких просить відповідач ОСОБА_1 виходять за межі розгляду даної цивільної справи.

Також, суд враховує, що аналогічне клопотання стороною відповідача було заявлено в судовому засіданні 05.12.2019, розглянуто в том же судовому засіданні та відмовлено у його задоволенні, оскільки автомобілі не є предметом розгляду даної цивільної справи.

З матеріалів справи також вбачається, що копію позовної заяви ОСОБА_2 відповідач ОСОБА_1 отримала 14.11.2019, з матеріалами справи ознайомилася 11.11.2019.

Подаючи заяву про забезпечення доказів 24.11.2020, клопотання щодо поновлення строку подання доказів не заявляла.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення доказів в порядку ст.116 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 116, 118, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів в порядку ст.116 ЦПК України по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до апеляційного суду через суд першої інстанції.

Суддя О.Б.Подорець