Єдиний унікальний номер 341/59/20
Номер провадження 2/341/441/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 липня 2020 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Юсип І.М.

за участі секретаря с/з Король І. Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку без надання іншого житлового приміщення,-

в с т а н о в и в:

14.01.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просить ухвалити рішення, яким виселити відповідача з житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 ; судові витрати покласти на відповідача.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона є власницею житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За цією адресою проживає в даний час ОСОБА_2 . Його проживання в даному будинку стало зовсім нестерпним. Відповідач зловживає спиртними напоями, часто влаштовує сварки та бійки, принижує перед сусідами та родичами. Їй неодноразово доводилося викликати поліцію, щоб захиститися від його нападів. Постійно погрожує, виганяє з дому, вживає нецензурну лайку. Вона боїться перебувати у своєму власному будинку.

ОСОБА_2 жодним чином в утриманні домоволодіння, його ремонті, оплаті комунальних послуг участі не приймає, чим завдає значних матеріальних збитків. На прохання переїхати в інше житло, відповідач відмовляє, тому звернулася до суду. Просить позов задоволити та виселити ОСОБА_2 з належного їй приватного будинку без надання іншого житла.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи без її участі, а також зазначила, що підтримує позовні вимоги та не заперечує щодо винесення заочного рішення.

ОСОБА_2 . В судове засідання не з`явився хоча про дату, час і місце розгляду справи належним чином був повідомлений через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Причини неявки не повідомив. Ним не подано відзив на позов.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає ч.1 ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 23 листопада 2016 року (згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.11.2016 року) зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , після одруження прізвище дружини ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 являється одноосібним власником житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 (згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а.с. 6.)

Згідно копії Технічного паспорта технічний паспорт на садибний (індивідуальний)житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлений на ім`я ОСОБА_4 (а.с.9-11).

Як вбачається із відповіді начальника Галицького відділення Тименицького відділу ГУ НП в Івано-Франківській області А. М. Бойко № 7931/108/48/01-2019 від 20.12.2019 року ОСОБА_1 двічі у 2018 році зверталася до Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції ГУНП в області щодо неправомірних дій ОСОБА_2 , 1988 р.н. (а.с.7).

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 157 Житлового кодексу України, членів сім`ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України, якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» (Пункт 17 із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України N 13 від 25.12.1992) при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 Житлового кодексу України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Як вбачається із відповіді начальника Галицького відділення Тименицького відділу ГУ НП в Івано-Франківській області А. М. Бойко № 7931/108/48/01-2019 від 20.12.2019 року ОСОБА_1 двічі у 2018 році зверталася до Галицького відділення поліції Тисменицького відділу поліції ГУ НП в області щодо неправомірних дій ОСОБА_2 , 1988 р.н., що також підтверджується талонами - повідомленнями єдиного обліку №2251 та №704 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.07.2020 року. З яких вбачається, що 13.03.2018 року о 15 год. 18 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.03.2018 року о 15 год. за адресою: АДРЕСА_2 поступила заява від ОСОБА_4 , що її син обзиває нецензурними словами та словесно погрожує. Також 04.07.2018 року о 12:07 год. за адресою: АДРЕСА_1 , син вчиняє насильницькі дії. Заявник ОСОБА_4 .

В зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку, що відповідача ОСОБА_2 слід виселити із домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , без надання іншого жилого приміщення, оскільки він, проживаючи в даному будинку, систематично порушує правила співжиття, що робить неможливим проживання разом з ним інших членів сім`ї, а вжиті заходи попередження не дають позитивних результатів.

Крім того, із квитанції № 79.62.1/32235406 від 03.09.2019 року (а.с. 1) вбачається, що позивачем за подання позову до відповідача сплачено судовий збір в розмірі 768 грн.40, який згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного, ст. ст. 116, 156, 157 Житлового кодексу України, п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 №2 «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами ЖК України», керуючись ст.ст. 76, 141,247, 259, 263, 265, 273, 274, 280-282, 289, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку без надання іншого житлового приміщення - задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. судового збору, який сплачено нею при подачі позову до суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до п.3 розділу ХП «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби ( COVID-19 ), процесуальний строк, визначений ст. 354 ЦПК України для апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя:І. М. Юсип