Провадження №2/243/19/2020
Справа № 243/2653/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.,

за участю

секретаря судового засідання Гакала Д.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Слов`янськ, Донецької області), за правилами загального позовного провадження цивiльну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розiрвання договору позики, стягнення суми боргу та вiдсоткiв за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про розірвання договору позики, стягнення суми боргу та відсотків за договором позики.

У підготовчому судовому засіданні відповідачем ОСОБА_5 подано суду клопотання про винесення окремої ухвали про порушення кримінального провадження, оскільки з метою захисту своїх прав та iнтересiв, їм було зiбрано беззаперечнi докази пiдробки позивачем ОСОБА_1 вiдомостей про сплату судового збору, введення в оману суд в рамках судової справи № 243/2653/18, та встановлено факту зловживання владою та службовим становищем посадовими особами Слов' янського мiськрайонного суду Донецької областi:

вiдповiдно до листа голови Слов`янського мiськрайонного суду Донецької областi № 01-39/69/2019 та додатку до нього, сплата судового збору 22 березня 2018 року у розмiрi 3 435 грн. здiйснювалась позивачем за подання 22 березня 2018 року позову до Слов`янського мiськрайонного суду Донецької областi по цивiльній справі № 243/2236/18 (головуючий суддя Пронiн С. Г.). Сума судового збору у розмiрi 3 435 грн., вiдповiдно до облiково - статистичної картки зарахована в межах справи №243/2236/18;

оригiнал квитанцiї вiд 22 березня 2018 року про сплату судового збору, який на даний час перебуває в матерiалах судової справи № 243/2653/18 на його думку отриманий ОСОБА_1 у результатi можливого таємного викрадення з матерiалiв цивiльної справи №243/2236/18. Ймовiрно з метою уникнення вiдповiдальностi та приховування вчиненого кримiнального правопорушення, ОСОБА_1 пiдробив лист суддi Пронiна С.Г. № 243/1178/18, сторiнка 7 справи № 243/2236/18 про надсилання копiї ухвали суду вiд 23 березня 2018 року, для вiдома, в якому вказано « ... Додаток: копiя ухвали суду на 1 арк.». Вище вказанi дiї, на його думку, здiйсненi ОСОБА_1 з метою подальшого введения в оману судової системи та суддів Слов`янського мiськрайонного суду при поданнi нових позовних заяв з використанням оригiналу квитанцiї про сплату судового збору вiд 22 березня 2018 року;

суддею Слов`янського мiськрайонного суду Донецької областi Пронiним С.Г. в рамках цивiльної справи № 243/2236/18 не виносилась ухвала про повернення ОСОБА_6 суми сплаченого судового збору;

вiдповiдно до листа голови Слов`янського мiськрайонного суду Донецької областi № 01-47/187/2019, сума сплаченого судового збору 22 березня 2018 року у розмiрi 3 435 грн., яка була сплачена позивачем за подання 22 березня 2018 року позову до Слов`янського мiськрайонного суду Донецької областi безпiдставно продублювана в облiково-статистичнiй картці судової справи № 243/2653/18.

Просить суд у зв`язку з несплатою позивачем судового збору постановити окрему ухвалу, за фактом скоєння ОСОБА_1 , кримiнальних правопорушень передбачених ст. ст. 191, 358, 384 Кримiнального кодексу України, та надiслати окрему ухвалу для виконання до Слов`янського вiддiлу полiцiї ГУНП в Донецькiй областi та постановити окрему ухвалу, за фактом скоєння посадовими особами Слов`янського мiськрайонного суду Донецької областi кримiнальних правопорушень передбачених ст. 362 та ст. 364 Кримiнального кодексу України, та надiслати окрему ухвалу для виконання до Територiального управлiння Державного бюро розслiдувань, розташованого у м. Краматорську.

Відповідач ОСОБА_4 повідомлявся належним чином про місце, дату та час проведення підготовчого засідання, однак у судове засідання не прибув, не повідомивши про причини неявки.

Позивач заперечив проти задоволення клопотання.

Заслухавши відповідача ОСОБА_5 та позивача ОСОБА_1 , оглянувши надані докази, суд приходить до такого висновку.

Так, згідно із ч. ч 1, 11 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування, вказаний строк може бути продовжено.

Окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає.

Дійсно із зібраних під час розгляду справи доказів видно, що по квитанції про сплату судового збору, яка мається у матеріалах справи, судовий збір був сплачений первісно у справі №243/2236/18 (головуючий суддя Пронін С. Г.), за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по договору позики. У відкритті провадження у справі було відмовлено з тих підстав, що на той час в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебувала інша справа за позовом одного й того позивача до тих же самих відповідачів з тих самих підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

За таких обставин, слід дійти до висновку, що сплачена позивачем у справі №243/2236/18 (головуючий суддя Пронін С. Г.) підлягала поверненню за заявою позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що кошти за квитанцією, наданою позивачем надійшли до спеціального фонду Державного бюджету України.

Аналіз норм ЗУ «Про судовий збір» дозволяє дійти висновку, що визначальним є сам факт сплати судового збору, що підтверджується відповідними документами, та надходження суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, при цьому нормами згаданого законодавчого акту прямо передбачається вимога про сплату коштів на загальних підставах за подання повторного позову у разі залишення первісного позову без розгляду ( ч.5 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»).

Вимоги повторної сплати судового збору на загальних підставах у випадках коли судовий збір підлягає поверненню чинний ЗУ «Про судовий збір» не містить, як не містить прямої заборони використання квитанції про сплату судового збору повторно при подачі позову, у разі коли сума судового збору, сплачена за подання первісного позову підлягала поверненню позивачу.

Суд повторно наголошує на тому, що в даному конкретному випадку судом перевірено, що по наданій позивачем квитанції, судовий збір у інших справах, крім справи №243/2236/18 (головуючий суддя Пронін С. Г.), де йому було відмовлено у відкритті провадження та сума судового збору підлягала поверненню, не використовувася. Відтак, зважаючи на приоритетність факту сплати судового збору, що підтверджується відповідними документами, та надходження суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, судом не вбачається порушень при поданні позивачем позову, зокрема у долученні до заяви квитанції про сплату судового збору, який первісно був сплачений у іншій справі та повинен був бути повернений позивачеві.

Щодо доводів того, що квитанція про сплату судового збору була отримана позивачем у незаконний спосіб, то суд наголошує на тому, що відповідно до вимог ч.3 ст. 186 ЦПК України, при відмові у відкритті провадження, позивачеві разом із ухвалою надсилаються всі позовні матеріали, а в справі залишається лише копія позовної заяви.

За таких обставин, підстав для постановлення окремої ухвали судом не вбачається.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про постановлення окремої ухвали.

Керуючись ст.ст. 260, 262, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволеннi клопотання вiдповiдача ОСОБА_7 про постановления окремих ухвал у цивiльнiй справi.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляцiйної скарги на рiшення суду.

Повний текст ухвали суду складений 21 січня 2020 року.

Головуючий суддя О. В. Ільяшевич