Справа №295/6291/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.

за участю секретаря судового засідання Поліщук О.В.

розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватне підприємство «Українська дистрибуційна система», Приватне підприємство «Салікс», Товариство з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР» про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2020 року ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на будівлю трансформаторної підстанції, виробничі будівлі вентиляційних цехів, будівлю механічного цеху та прохідної, цілісний майновий комплекс, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходяться у власності ТОВ «СП САН ДЕКОР»; накладення арешту на корпоративні права третіх осіб із забороною відповідачу, посадовим/службовим особам зазначених підприємств та товариства, чи особам, що діють за дорученням вчиняти будь-які дії щодо зменшення розмірів статутних капіталів ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс», ТОВ «СП САН ДЕКОР», а також просить заборонити державним реєстраторам органів державної влади та органів місцевого самоврядування, будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вчиняти та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зменшення розмірів статутних капіталів ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс», ТОВ «СП САН ДЕКОР».

В обґрунтування вимог заяви ОСОБА_1 зазначає, що між сторонами був укладений шлюб та за час перебування з відповідачем у шлюбі, за спільні кошти подружжя було створено ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс» та ТОВ «СП САН ДЕКОР», сформовано статутний капітал даних підприємств і товариства за кошти, що являлись об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. У власності ТОВ «СП САН ДЕКОР» є наведене у попередньому абзаці нерухоме майно. Все вищезазначене майно являється предметом позову про розподіл майна подружжя, однак, за словами ОСОБА_1 , на даний час існує реальна загроза реалізації відповідачем вищезазначеного майна, зменшення статутного капіталу підприємств, з метою недопущення його поділу в процесі поділу майна подружжя. Позивач стверджує, що відповідач має реальну можливість, діючи, нібито в інтересах подружжя та за згодою другого з подружжя, реалізувати вказане майно, а у випадку укладення будь-яких договорів щодо відчуження майна, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Згідно зі змістом заяви про забезпечення позову, відповідач являється засновником даних підприємств, керівником та підписантом, він має можливість за власним бажанням зменшувати статутні капітали підприємств, реалізовувати майно, що знаходиться у власності підприємств, вносити зміни до установчих документів підприємств. В той же час, на думку ОСОБА_1 , внесення будь-яких змін в установчі документи, реалізація будь-якого майна підприємств та зменшення статутного капіталу останніх звужують її права та порушують інтереси, оскільки зменшується частка, що належить позивачу за законом на праві власності при здійсненні поділу майна подружжя, адже всі підприємства, всі статутні капітали підприємств, все майно, що знаходиться у власності підприємств сформовано та придбано в період шлюбу, за спільні кошти подружжя.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, розгляд заяви проводиться судом у письмовому провадженні, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору є будинок АДРЕСА_2 ; земельна ділянка з кадастровим номером :10:015:0022 за адресою: АДРЕСА_3 ; компенсація вартості майна, внесеного до статутних капіталів ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс» та ТОВ «СП САН ДЕКОР»; майно ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс» та ТОВ «СП САН ДЕКОР».

Згідно з частиною 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одними із видів забезпечення позову, перелік яких наведений у частині 1 статті 150 ЦПК України, є накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі або сплаті відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб, а також заборона вчиняти певні дії, у тому числі заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Пунктами 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Із доданої до заяви про забезпечення позову інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.06.2020 №213479728 вбачається, що будівля трансформаторної підстанції, виробничі будівлі вентиляційних цехів, будівля механічного цеху та прохідної, цілісний майновий комплекс загальною площею 5 705,8 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 та на які просить накласти арешт позивач, належать третій особі у справі ТОВ «СП САН ДЕКОР», єдиним засновником (учасником) якого в свою чергу є відповідач згідно з відомостями з витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 20.05.2020 року.

З огляду на предмет спору, а саме майно, внесене до статутних капіталів ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс», ТОВ «СП САН ДЕКОР», а також належне зазначеним юридичним особам майно суд вважає за можливе задовольнити вимоги заяви про забезпечення позову частково, наклавши арешт на перелічені у прохальній частині заяви про забезпечення позову об`єкти нерухомого майна, розташовані по АДРЕСА_1 .

Решта вимог заяви про забезпечення позову, на переконання суду, не підлягають задоволенню, оскільки вони не пов`язані із предметом спору та їх вжиття може перешкоджати господарській діяльності юридичних осіб.

Так, згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративними правами є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Із наявних у матеріалах справи витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань стосовно ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс», ТОВ «СП САН ДЕКОР» слідує, що ОСОБА_1 не є засновником (учасником) зазначених товариств, відтак позивач не наділений правомочностями на участь в управлінні зазначеними суб`єктами господарювання, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даного суб`єкта та його активів у разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також іншими правомочностями, передбаченими законом та статутними документами юридичної особи для його засновника (учасника).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство має право зменшити свій статутний капітал.

Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 115 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 66 Господарського кодексу України, майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 115 ЦК України господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

При цьому за змістом статті 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно (за винятком виключеного з цивільного обороту), а корпоративними правами, як згадувалось вище, є сукупність прав особи, а не саме майно.

Зважаючи на викладене суд та оскільки безпосередньо корпоративні права не є предметом спору суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на корпоративні права третіх осіб із забороною відповідачу, посадовим/службовим особам зазначених підприємств та товариства, чи особам, що діють за дорученням вчиняти будь-які дії щодо зменшення розмірів статутних капіталів ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс», ТОВ «СП САН ДЕКОР».

Також суд не вбачає правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам органів державної влади та органів місцевого самоврядування, будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації, державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вчиняти та здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо зменшення розмірів статутних капіталів ПП «Українська дистрибуційна система», ПП «Салікс», ТОВ «СП САН ДЕКОР» з огляду на те, що зазначені дії можуть перешкоджати господарській діяльності згаданих у даному абзаці юридичних осіб, а товариство з обмеженою відповідальністю взагалі за законом наділено правом зменшити свій статутний капітал.

Зважаючи на обставини справи, наявні в матеріалах справи документи та положення ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення під час розгляду питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на:

будівлю трансформаторної підстанції, загальна площа 53,8 кв.м.;

виробничі будівлі вентиляційних цехів, загальна площа 1677,6 кв.м;

будівлю механічного цеху та прохідної, загальна площа 501,3 кв.м;

цілісний майновий комплекс, загальна площа 5705,8 кв.м, який складається з адмінкорпусу «А-4» загальна площа 1528,40 кв.м, цеху сантехвиробів «Б-1» загальна площа 2439,10 кв.м, фізкультурно-оздоровчого комплексу «Г-1» загальна площа 450,80 кв.м, гаражів «Е-1» загальна площа 466,90 кв.м, прохідної № 1 «З-2» загальна площа 71,40 кв.м, прохідної № 2 «Д-1» загальна площа 29,50 кв.м, ізоляційного цеху «К-1» загальна площа 719,70 кв.м,

що розташовані за адресою: м. Житомир, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 та знаходяться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР» (Код ЄДРПОУ - 37671882, адреса місцезнаходження - м. Житомир, вул. С. Параджанова, 82).

У задоволенні решти вимог заяви про забезпечення позову відмовити.

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням її копії сторонам, третім особам також направляється до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради для вжиття відповідних заходів щодо її виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Строк пред`явлення для виконання ухвали три роки.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Відомості про учасників справи:

Заявник, Позивач: ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа: Приватне підприємство «Українська дистрибуційна система» (адреса: м. Житомир, вул. Параджанова, 89, )

Третя особа: Приватне підприємство «Салікс» (адреса: м. Житомир, пл. Польова 13 кв. 66, )

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СП САН ДЕКОР» (адреса: м. Житомир, вул. Параджанова, 82 )

Суддя Д.В. Кузнєцов