Провадження № 4-с/521/65/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року Малиновський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Корнієнко Л. В.

за участю представника скаржника адвоката Аврамова В. П.

представника приватного виконавця Цуріка М. В.

представника стягувача адвоката Зарецького І. Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за скаргою представника ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, стягувач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м.Одеси звернувся зі скаргою представник ОСОБА_1 адвокат Аврамов В.П. зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, стягувач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль».

Скарга обґрунтована тим, що заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 14.01.2019 р. у справі №521/18386/18 позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на корить АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/0014/82/64027 від 23.08.2006 року станом на 18.06.2018 року, що складає 53 859 доларів США 15 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 1 417 332 грн. 78 коп. 10.05.2019 р. на виконання вказаного заочного рішення Малиновським районним судом міста Одеси видано виконавчий лист. 27.08.2019 р. постановою приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича відкрито виконавче провадження №59905363 з примусового виконання заочного рішення Малиновським районним судом міста Одеси від 14.01.2019 р. Як зазначає скаржник, постановою від 11.10.2019 року про опис та арешт майна боржника та від 22.05.2020 р. про звернення стягнення на майно боржника приватним виконавцем були здійснені дії, спрямовані на відчуження нерухомого житлового майна, яке використовується як місце постійного проживання, що неможливо протягом дії Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті". Окрім того, приватний виконавець не повідомив Скаржника про дату та місце проведення опису та арешту його майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Також, у постанові від 11.10.2019 року про опис та арешт майна боржника не зазначена інформація щодо призначення кімнат, матеріали стін у квартирі, оскільки приватний виконавець фізично ніколи у квартиру не заходив, що є порушенням наведеної норми Закону.

16.04.2020 р. постановою приватного виконавця Колечко Д.М. призначено суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 оцінювачем у виконавчому проваджені за № 59905363, постановлено зазначеному суб`єкту оціночної діяльності надати письмовий висновок з питань оцінки ринкової вартості арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме: квартири під номером АДРЕСА_1 . Однак, ні приватний виконавець, ні суб`єкт оціночної діяльності не звертались до ОСОБА_1 щодо доступу у належну їй квартиру чи проведення її огляду і опису з метою здійснення об`єктивної оцінки наведеної квартири. Таким чином, оскільки суб`єктом оцінювання не проводився огляд (обстеження) об`єкта оцінки (що беззаперечно вплинуло на визначення ринкової вартості майна), експертна оцінка ринкової вартості квартири АДРЕСА_1 проведена з істотним порушенням норм чинного законодавства, а сам висновок ґрунтується фактично на припущеннях, є необґрунтованим, а ціна заниженою. У зв`язку з цим, просить суд визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича у виконавчому провадженні №59905363 в частині вчинення дій щодо реалізації нерухомого майна, яке підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича у виконавчому провадженні за №59905363 щодо винесення 11.10.2019 р. року постанови про опис та арешт квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 ; визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича у виконавчому провадженні №59905363 в частині передачі на реалізацію арештованого майна у вигляді квартири АДРЕСА_1 за вартістю визначеною суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник скаржника доводи скарги підтримав, просив скаргу задовольнити з мотивів, викладених в скарзі, а також з мотивів порушення черговості звернення стягнення на майно боржника, зазначив, що на квартиру за адресою АДРЕСА_2 може бути звергнуто стягнення лише в останню чергу, оскільки скаржник в ній постійно зареєстрована та проживає.

Представник приватного виконавця проти задоволення скарги заперечував, надав відзив на скаргу, в якому зазначив, що вказана квартира не підпадає під дію мораторію, оскільки боржник має на праві власності інше нерухоме майно житловий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_3 , стягувач як іпотекодержатель має право на переважне задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки.

Представник стягувача просив відмовити в задоволенні скарги, посилаючись на законність дії приватного виконавця та необхідність ефективного виконання судового рішення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, оглянувши в судовому засіданні матеріали виконавчого провадження, суд доходить висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 447 ЦПК України передбачає, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що 23 серпня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №014/0014/82/64027, відповідно до умов якого останній надано кредит у розмірі 66 300,00 доларів США зі сплатою 14 % річних строком на 84 місяці з 23 серпня 2006 року по 23 серпня 2013 року. Пунктом 2.1. Кредитного договору №014/0014/82/64027 встановлено, що кредитні кошти призначені для використання на споживчі цілі, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 15-16, т.1)

28 серпня 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки, за умовами якого Іпотекодавець ( ОСОБА_1 ) передала Іпотекодержателю (банку) в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором №014/0014/82/64027, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 1-6, т.2).

Заочним рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 14.01.2019 р. у справі №521/18386/18 позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на корить АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором №014/0014/82/64027 від 23.08.2006 року станом на 18.06.2018 року, що складає 53 859 доларів США 15 центів, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку складає 1 417 332 грн. 78 коп.

З копії виконавчого провадження АСВП № 59905363, що міститься в матеріалах скарги, вбачається, що на виконання вказаного судового рішення Малиновським районним судом м.Одеси було видано 10 травня 2019 року виконавчий лист, який подано стягувачем до примусового виконання 27 серпня 2019 року.

27 серпня 2019 року приватним виконавцем Виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М. було відкрите виконавче провадження, накладено арешт на все майно боржника.

Приватним виконавцем було направлено копію постанови про відкриття провадження на адресу боржника, проте в матеріалах справи відсутні докази її отримання, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що копію вказаної постанови було отримано представником скаржника 06.07.2020 року, також ним було здійснено ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про дотримання скаржником встановленого п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України строку звернення зі скаргою.

11 жовтня 2019 року постановою про опис та арешт майна приватним виконавцем Колечко Д.М. описано та накладено арешт на квартиру під номером АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 .

Суд відхиляє доводи скаржника про невідповідність вказаної постанови за змістом положенням ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки з копії вказаної постанови (а.с. 159, т.1) вбачається, що в ній зазначені відомості про загальну та житлову площу, склад та призначення приміщень квартири, що відповідає п.2) ч. 5 ст. 56 вказаного Закону.

16.04.2020 р. постановою приватного виконавця Колечко Д.М. призначено суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 оцінювачем у виконавчому проваджені за № 59905363, постановлено зазначеному суб`єкту оціночної діяльності надати письмовий висновок з питань оцінки ринкової вартості арештованого нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме: квартири під номером АДРЕСА_1 .

Відповідно до звіту про оцінку квартири вартість даної квартира була оцінена у 726 901грн.

22 травня 2020 року постановою приватного виконавця Колечко Д.М. звернуто стягнення на майно, що належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_1 , подано на ім`я керівника Одеської філії ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п. 1 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ч. 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно із ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», Звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до п.п. 1) п. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що приватним виконавцем було встановлено, що скаржнику на праві власності належить земельна ділянка та житловий будинок за адресою АДРЕСА_3 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 107-111, т.1)

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що передана скаржником в іпотеку стягувачу квартира за адресою АДРЕСА_2 не є майном, що підпадає під дію вказаного закону, приватним виконавцем правомірно проведено її опис та арешт, та про відмову в задоволенні скарги в частині вимог про визнання неправомірним дій приватного виконавця щодо реалізації нерухомого майна, яке підпадає під дію мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», та щодо опису та арешту зазначеної квартири.

Суд погоджується з доводами скарги щодо порушення порядку проведення оцінки належної скаржнику квартири за адресою АДРЕСА_2 призначеним приватним виконавцем суб`єктом оціночної діяльності з огляду на наступне.

Оцінка нерухомого майна має здійснюватися відповідно до Національного стандарту № 2 "Оцінка нерухомого майна" (затверджений постановою КМУ від 28.10.2004 № 1442) з урахуванням вимог Національного стандарту № 1 (затверджений постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440), яким визначено загальні засади.

Згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Частиною 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення. Ст. 11 Закону України цього ж Закону визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Отже, виходячи з наведених норм, незважаючи на вибір експертом підходу оцінки майна підготовці та проведенню незалежної оцінки майна передує, в будь-якому випадку, ознайомлення з об`єктом оцінки шляхом доступу до нього.

Фактичне ознайомлення з майном, яке є предметом оцінки, можливе при доступі оцінювача до цього майна. Зважаючи на характер об`єкта оцінки, ознайомлення з таким майном не може відбуватися без обстеження приміщень на дату оцінки та відповідно потребує доступу до них, який має забезпечити боржник.

З копії звіту про незалежну оцінку майна від 06 травня 2020 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності СПД ОСОБА_2 (а.с. 211-250, т.1), вбачається, що об`єкт оцінки фактично не оглядався за відсутності допуску до нього.

При цьому в матеріалах виконавчого провадження відсутні відомості про звернення приватного виконавця до суду з поданням про примусове проникнення до вказаної квартири в порядку ст. 439 ЦПК України.

Таким чином, не проведення суб`єктом оцінювання огляду (обстеження) об`єкта оцінки створює підстави для визнання незаконними дій приватного виконавця щодо передання майна на примусову реалізацію за такою оцінкою.

Також погоджується суд із доводами представника скаржника щодо порушення приватним виконавцем черговості звернення стягнення на майно боржника.

Так, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що приватним виконавцем було встановлено, що скаржник зареєстрований та постійно проживає в квартирі за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується відповіддю адресного бюро ГУ ДМС України в Одеській області від 10.09.2019 р. (а.с. 131, т.1), Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від. 04.09.2019 року (а.с. 132,т.1).

Враховуючи, що приватним виконавцем було встановлено наявність у боржника іншого майна, а саме земельної ділянки та житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 , суд доходить висновку, що приватним виконавцем в силу положень ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», мало бути звернено стягнення на вказані об`єкти нерухомого майна, і лише після цього на квартиру за адресою АДРЕСА_2 , в якій мешкає та зареєстрована скаржник.

При цьому обтяження вказаної квартири іпотекою не впливає на черговість звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, визначену вказаною нормою закону.

Таким чином, скарга в частині вимог про визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича щодо передачі на реалізацію Державному підприємству «Система електронних торгів арештованого майна», за вартістю визначеною суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , однокімнатної квартири, загальною площею 64,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича, стягувач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича щодо передачі на реалізацію Державному підприємству «Система електронних торгів арештованого майна», за вартістю визначеною суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 , однокімнатної квартири, загальною площею 64,8 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений 21 липня 2020 року.

Суддя М.В.Мурзенко

21.07.20