Номер провадження 2/754/482/20
РІШЕННЯ

Іменем України

16 січня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді: О.М. Панченко

за участі секретаря судового засідання - Чехун Ю.В.

за участі:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - Франюка А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», третя особа: Голова профспілкової організації Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» Приходько Олександр Микитович про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, суд,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2018 року ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Державного підприємства товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (надалі - Відповідач), третя особа: Голова профспілкової організації Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» Приходько О.М. про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Позовні вимоги Позивача обґрунтовані тим, що Згідно наказу Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 27.11.2017 № 588-к його призначено на посаду інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК "Укренерго". Наказом т.в.о. директора ДП "НЕК "Укренерго" ОСОБА_3 від 14.06.2018 № 212-к/оп «Про зміни в організації виробництва і праці ДП «НЕК «Укренерго» із організаційної структури відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» виведено структурний підрозділ: Відділ внутрішнього контролю. Того ж дня, 14.06.2018 року, ОСОБА_3 видано наказ № 213-к/оп «Про скорочення штату ДП «НЕК «Укренерго», яким виведено із штатного розпису у тому числі посаду інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК "Укренерго".

Наказом директора з управління персоналом ДП "НЕК "Укренерго" ОСОБА_4 від 14.06.2018 № 416-к «Про наступне вивільнення» вирішено підготувати попередження про наступне вивільнення у зв`язку із змінами в організації праці і зміною організаційної структури. 18.06.2018 року позивача попереджено про вивільнення (про зміну істотних умов праці) та повідомлено, що у разі відмови від переведення на іншу роботу за відповідною професією чи спеціальністю або у зв`язу з її відсутністю його буде звільнено 20.08.2018 року з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України.

31.08.2018 року позивачу надано повідомлення за підписом директора з управління персоналом ОСОБА_4 . з пропозицією про переведення на іншу роботу, з якою він погодився. Незважаючи на його згоду на переведення на іншу посаду, наказом ДП "НЕК "Укренерго" від 31.08.2018 року № 662-к "Про звільнення" його було звільнено з посади інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК «Укренерго» на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу України про працю України, у зв`зку із змінами в організації виробництва і праці. Вважає, що зазначений Наказ ДП "НЕК "Укренерго" від 31.08.2018 року № 662-к є протиправним, таким, що порушує його законні права та інтереси і підлягає скасуванню з тих підстав, що він виданий не уповноваженою особою, а саме - директором з управління персоналом ОСОБА_4 . Крім того, Відповідач мав можливість перевести Позивача на іншу посаду, але, навпаки, завадив його залишенню на роботі, попри зазначений обов`язок роботодавця вжити заходів до збереження працевлаштування Позивача Відповідач запропонував йому неповний перелік наявних на підприємстві посад, які працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду, більш того, отримавши згоду Позивача на переведення його на інші посади, в той же день звільнив його на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Також Позивачу був наданий перелік вакантних посад по ДП «НЕК «Укренерго» станом на 01.06.2018 року, який не містив повної інформації, зокрема в ньому не було зазначено розмір посадових окладів, відсутній пункт 13. Крім цього, відповідачем було порушено процедуру отримання згоди виборного органу первинної профспілкової організації на звільнення Позивача, така згода на звільнення позивача профспілковим комітетом не надавалася.

Просив суд:

- визнати незаконним і скасувати наказ про його звільнення, виданий ДП "НЕК "Укренерго" від 31.08.2018 року № 662-к "Про звільнення" з посади інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК "Укренерго", робоче місце: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27 на підставі п.1 ст.40 Кодексу України про працю України, у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці;

- поновити його на посаді інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК "Укренерго" робоче місце: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, з 01.09.2018 року та зобов`язати державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» перевести його на посаду інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК "Укренерго" робоче місце: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27;

- у випадку відсутності на момент поновлення посади інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК "Укренерго" робоче місце: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, зобов`язати державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» здійснити з 01.09.2018 року поновлення та його переведення на посаду інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК "Укренерго" робоче місце: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27;

- у випадку відсутності на момент поновлення посади інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК "Укренерго" робоче місце: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, здійснити з 01.09.2018 року формальне його поновлення на посаді інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК "Укренерго" робоче місце: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27 та перевести його на посаду інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК "Укренерго" робоче місце: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27;

- стягнути з ДП "НЕК "Укренерго" на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 01 вересня 2018 року включно по день ухвалення судового рішення, перерахувавши його у безготівковій формі на поточний рахунок № НОМЕР_1 , який закріплено банком за заробітною карткою № НОМЕР_2 за ОСОБА_1 , Банк утримувач - ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО № 300465, код ЄДРПОУ № 00032129;

- стягнути з ДП "НЕК "Укренерго" на його користь моральну шкоду в розмірі 70000,00 (сімдесят тисяч) гривень, перерахувавши його у безготівковій формі на поточний рахунок № НОМЕР_1 , який закріплено банком за заробітною карткою № НОМЕР_2 за ОСОБА_1 , Банк утримувач - ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО № 300465, код ЄДРПОУ № 00032129;

- стягнути з ДП "НЕК "Укренерго" на його користь вихідну допомогу, яка передбачена ст. 44 КЗпП України у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку, перерахувавши його у безготівковій формі на поточний рахунок № НОМЕР_1 , який закріплено банком за заробітною карткою № НОМЕР_2 за ОСОБА_1 , Банк утримувач - ПАТ «Державний ощадний банк України» МФО № 300465, код ЄДРПОУ №00032129;

- допустити рішення суду до негайного виконання в частині поновлення на роботі;

- допустити рішення суду до негайного виконання в частині виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць та інших виплат.

Представник відповідача проти позову заперечував, надавши суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне.

Відповідно до наказу ДП «НЕК Укренерго» від 14.06.2018 року №212-к/оп «Про зміни в організації виробництва і праці» структурний підрозділ в якому працював позивач, було виведено із організаційної структури ДП «НЕК «Укренерго». Наказом ДП «НЕК «Укренерго» від 14.06.2018 № 213-к/оп «Про скорочення штату» у тому числі посаду позивача - інспектор (з дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» ДП «НЕК «Укренерго» виведено зі штатного розпису керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців, робітників та непромислового персоналу апарату управління ДП «НЕК «Укренерго». У зв`язку з викладеним, 18.06.2018 року позивача було попереджено про наступне вивільнення (про зміну істотних умов праці) та роз`яснено, що у разі відмови від переведення на іншу роботу за відповідною професією чи спеціальністю або у зв`язку з її відсутністю позивача буде звільнено з роботи за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Факт особистого ознайомлення позивача із вказаним попередженням визнається позивачем про що ним зазначено у позовній заяві та підтверджується його підписом про ознайомлення із попередженням про вивільнення. Наказом ДП «НЕК «Укренерго» від 31.08.2018 № 662-к «Про звільнення» позивача було звільнено з 31.08.2018 року із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП. Зміст вищезазначених наказів був доведений до відома позивача під час ознайомлення із попередженням про вивільнення (про зміну істотних умов праці). Крім того, наказ про звільнення позивача від 31.08.2018 N° 662-к було видано уповноваженою на це особою, оскільки у відповідності до п. 1.4 посадової інструкції інспектора (з дипломом спеціаліста) відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» інспектор призначається на посаду, переміщується та звільняється з посади наказом ДП «НЕК «Укренерго». Відповідно до пп. 8.8.9 п. 8.8 Статуту ДП «НЕК «Укренерго» директор підприємства у встановленому порядку та з урахуванням вимог цього Статуту та Галузевої угоди приймає рішення про прийняття на роботу та звільнення з роботи працівників підприємства, забезпечення ведення обліку кадрів, встановлення системи заохочень та накладення стягнень на працівників підприємства, розподіл обов`язків та напрямків діяльності підприємства, розподіл обов`язків та напрямків діяльності підприємства, які закріплюються за відповідними працівниками підприємства. Згідно з посадовою інструкцією директора з управління персоналом ДП «НЕК Укренерго» останній є функціональним керівником працівників ДП «НЕК Укренерго» в частині виконання функцій з управління персоналом, в тому числі: з кадрового обліку, підбору, найму, переведення та звільнення персоналу тощо.

На виконання вищевикладеного керівник підприємства уповноважив директора з управління персоналом ОСОБА_4 на звільнення працівників ДП «НЕК «Укренерго» відповідно до її функціональних обов`язків, що підтверджується довіреністю від 13.06.2018 № 85. Крім того, працівники виведеного з організаційної структури ДП підрозділу, в тому числі позивач були повідомлені про майбутнє вивільнення та звільнені у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідач неодноразово пропонував позивачу під розписку інші посади, проте від запропонованих посад позивач відмовився, згоду на переведення не надав, що зафіксовано відповідним актом від 31.08.2018 року. Щодо надання згоди профспілковою організацією ДП на вивільнення позивача, то відповідач звернувся з відповідним поданням 24.07.2018 року про звільнення працівників, які вивільнюються, у тому числі позивача, що було отримано головою профспілкової організації 26.07.2018 року, про прийняте рішення в передбачені трудовим законодавством строки профспілкова організація не повідомила відповідача. При цьому листами від 15.08.2018 року та 16.08.2018 року профспілкова організація повідомила відповідача про необхідність надання додаткової інформації для своєчасного прийняття рішення стосовно розгляду подання від 24.07.2018 року, запитувана інформація була надана профспілковій організації 21.08.2018 року. 30.08.2018 року Відповідач повторно звернувся з проханням надати обґрунтовану відповідь, щодо можливості розірвання трудового договору з працівниками відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс», про розгляд листів профспілкова організація відповідача не повідомляла. У зв`язку з тим, що профспілкова організація порушила встановлений ст. 43 КЗпП України порядок розгляду подання на звільнення працівників, відповідач вважає, що профспілкова організація надала згоду на розірвання трудового договору з позивачем, що відповідає ч. 5 ст. 43 КЗпП України. Крім того, дотримання відповідачем вимог чинного трудового законодавства при вивільненні позивача підтверджується актом інспекційного відвідування від 28.09.2018 року, складеним інспектором праці Головного управління Держпраці у Київській області Куліш Н.І. З цих підстав просив суд відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Третя особа у справі Голова профспілкової організації ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» Приходько О.М. в судове засідання не з`явився, надіславши свої письмові пояснення, просив проводити розгляд справи без його участі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.10.2018 року відкрито провадження у справі, призначено її підготовчий розгляд.

19.11.2018 року до суду надійшов письмовий відзив від відповідача.

28.01.2019 року до суду надійшла письмова відповідь на відзив на позовну заяву.

08.02.2019 року до суду надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив.

27.03.2019 року позивачем подано до суду доповнення до відповіді на відзив та відповідь на заперечення відповідача.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 05.04.2019 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до слухання у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні 25.11.2019 року судом замінено відповідача Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» на його правонаступника - Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Заслухавши вступне слово позивача, його представника, представника відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд в межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини.

Згідно наказу ДП "НЕК "Укренерго" від 27.11.2017 № 588-к позивача було призначено на посаду інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК "Укренерго". (а.с. 78 т. 1).

Наказом т.в.о. директора ДП "НЕК "Укренерго" ОСОБА_3 від 14.06.2018 № 212-к/оп «Про зміни в організації виробництва і праці ДП «НЕК «Укренерго» із організаційної структури відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» виведено структурний підрозділ: Відділ внутрішнього контролю. (а.с. 27 т. 1).

14.06.2018 року, ОСОБА_3 видано наказ № 213-к/оп «Про скорочення штату ДП «НЕК «Укренерго», яким виведено із штатного розпису у тому числі посаду інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК "Укренерго". (а.с. 28 т.1).

Наказом директора з управління персоналом ДП "НЕК "Укренерго" ОСОБА_4 від 14.06.2018 № 416-к «Про наступне вивільнення» вирішено підготувати попередження про наступне вивільнення у зв`язку із змінами в організації праці і зміною організаційної структури. (а.с. 29 -30 т.1).

18.06.2018 року позивача попереджено про вивільнення (про зміну істотних умов праці) та повідомлено, що у разі відмови від переведення на іншу роботу за відповідною професією чи спеціальністю або у зв`язу з її відсутністю його буде звільнено 20.08.2018 року з роботи за п.1 ст. 40 КЗпП України, про що свідчить його особистий підпис.(а.с. 79 т. 1).

24.07.2018 року директор з управління персоналом звернувся до голови первинної профспілкової організації ДП «НЕК Укренерго» для отримання згоди на звільнення згідно з п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці працівників, в тому числі і позивача (а.с.81-83 т.1).

Наказом директора з управління персоналом від 16.08.2018 року було перенесено дату звільнення позивача в зв`язку з відсутністю погодження або обґрунтованої відмови профспілкової організації щодо розірвання трудового договору (а.с. 80 т. 1).

31.08.2018 року позивачу надано повідомлення за підписом директора з управління персоналом ОСОБА_4 . з пропозицією про переведення на іншу роботу, з яким він ознайомився та погодився з переведенням, але без зміни істотних умов праці (а.с. 36-37 т. 1).

Наказом ДП "НЕК "Укренерго" від 31.08.2018 року № 662-к "Про звільнення" позивача було звільнено з посади інспектора (із дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу "Укренергосервіс" ДП "НЕК «Укренерго» на підставі п. 1 ст. 40 Кодексу України про працю України, у зв`зку із змінами в організації виробництва і праці (а.с. 38 т. 1).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог про видачу наказу про звільнення позивача не уповноваженою особою.

Відповідно до п. 1.4 посадової інструкції інспектора (з дипломом спеціаліста) відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» інспектор призначається на посаду, переміщується звільняється з посади наказом ДП «НЕК «Укренерго».(а.с. 220-227 т. 1).

Відповідно до пп. 8.8.9 п. 8.8 Статуту ДП «НЕК «Укренерго» директор підприємства у встановленому порядку та з урахуванням вимог цього Статуту та Галузевої угоди приймає рішення про прийняття на роботу та звільнення з роботи працівників підприємства, забезпечення ведення обліку кадрів, встановлення системи заохочень та накладення стягнень на працівників підприємства, розподіл обов`язків та напрямків діяльності підприємства, які закріплюються за відповідними працівниками підприємства.

Згідно з посадовою інструкцією директора з управління персоналом ДП «НЕК «Укренерго» останній є функціональним керівником працівників ДП «НЕК «Укренерго» в частині виконання функцій з управління персоналом, в тому числі: з кадрового обліку, підбору, найму, переведення та звільнення персоналу тощо.

На виконання вищевикладеного керівник підприємства уповноважив директора з управління персоналом ОСОБА_4 на звільнення працівників ДП «НЕК «Укренерго» відповідно до її функціональних обов`язків, що підтверджується довіреністю від 13.06.2018 № 85. (а.с. 219 т. 1). Крім того, Статутом ДП «НЕК «Укренерго» передбачено право директора підприємства здійснювати розподіл наданих йому повноважень, у тому числі повноважень щодо звільнення позивача.

Таким чином, позивача звільнено уповноваженою на це особою, яка діяла від імені та в інтересах ДП «НЕК «Укренерго», в порядку, визначеному чинним законодавством.

Щодо посилання позивача в судовому засіданні про обов`язок відповідача перевести його на іншу роботу за умови того, що він погодився на переведення, проте відповідач навпаки завадив залишенню його на роботі.

Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» з відповідними доповненнями та змінами, роз`яснив, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільнення за п. 1ст. 40 КЗпП, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не використовувався вивільню вальний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне звільнення. При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п. 1ст. 40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями.

Зі змісту вищезазначеного випливає, що звільнення працівників у зв`язку з скороченням чисельності або штату працівників може вважатися правомірним тільки з наступних умов: 1) скорочення чисельності або штату працівників дійсно мало місце і 2) роботодавець дотримався норм законодавства щодо вивільнення працівників, відповідні дії належним чином задокументовані.

В судовому засіданні судом було встановлено, що зміни в організації виробництва і праці у Відповідача, а саме скорочення штату працівників, у тому числі посади позивача, дійсно мало місце, та крім наказів від 14.06.2018 року № 212-к/оп, від 14.06.2018 року № 213-к/оп, від 14.06.2018 року № 416-к , про які судом вже було зазначено вище, підтверджується штатним розписом керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців, робітників та непромислового персоналу апарату управління ДП «НЕК «Укренерго» на 2017 рік, що введений в дію з 01.11.2017 року, а також штатним розписом керівників, професіоналів, фахівців, технічних службовців, робітників та непромислового персоналу апарату управління ДП «НЕК «Укренерго» на 2018 рік, що введений в дію з 01.09.2018 року (а.с. 125-212 т.1).

Так, з аналізу штатного розпису, введеного в дію з 01.09.2018 року та штатного розпису, який діяв до прийняття рішення про виведення відділу внутрішнього контролю з організаційної структури відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» вбачається, що новим штатним розписом не передбачені ні відділ внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс», ні посада інспектора (з дипломом спеціаліста) з внутрішнього контролю відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс». Всі працівники виведеного з організаційної структури ДП «НЕК «Укренерго» підрозділу, в тому числі і позивач були повідомлені роботодавцем про майбутнє вивільнення та звільнені. Частина працівників відділу внутрішнього контролю ВП «Укренергосервіс»- ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , де працював позивач, після попередження про майбутнє вивільнення скористалися правом на звільнення за угодою сторін та були звільнені згідно з п. 1 КЗпП України, що підтверджується наказами від 19.06.2018 року №№ 432-к, 433-к, від 21.06.2018 року, № 442-к, від 19.07.2018 року, № 522-к. Інші працівники зазначеного відділу - це позивач, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 звільнені у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці за п. 1 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується наказами від 31.08.2018 №№ 661-к, 662-к, 663-к, 687к. (а.с. 42-71 т. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з ч. З ст. 64 ГК України ПАТ «НЕК «Укренерго» має право самостійно визначати свою організаційну структуру та встановлювати чисельність працівників і штатний розпис.

В силу викладеного, відповідач законодавчо наділений правом самостійно формувати штат і структуру підприємства, змінювати чисельність працівників певного фаху і кваліфікації, зменшувати чи збільшувати чисельність штатних посад, а також здійснювати звільнення працівників, що не забороняє одночасного прийняття на роботу працівників іншого фаху і кваліфікації. Нормами трудового законодавства не передбачено право суду перевіряти доцільність скорочення працівників, оскільки власник підприємства або уповноважений ним орган самостійно вирішує питання організаційної структури, чисельності та штатів працівників, ці питання стосуються суто внутрішньої господарської діяльності окремого суб`єкта господарювання і не є предметом доказування у судових спорах.

На застосуванні відповідної правової позиції наголошує і Верховний Суд України (ухвала від 28.01.2009 у справі № 6-14292св08).

Крім того, загальний порядок вивільнення працівників встановлений ст. 49-2 КЗпП України у відповідності до якої про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Частиною 2 ст. 40 КЗпП України встановлено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 у справі № 6-491цс 15.

На виконання ч. 2 ст. 40 та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України відповідач неодноразово пропонував під розписку позивачу іншу роботу. Так, одночасно з попередженням про вивільнення від 18.06.2018 року позивача ознайомлено з переліком вакантних посад які відповідали його професії та спеціальності, а також з іншою роботою, наявною на підприємстві. 21.08.2018 року та 31.08.2018 року позивача повторно під розписку ознайомлено з переліком вакансій ДП «НЕК «Укренерго». У першому та в наступних випадках від запропонованої роботи позивач відмовився, згоду на переведення не надав. Актом від 31.08.2018 року зафіксовано факт ненадання позивачем згоди на переведення на вакантні посади.

При наявності відмови позивача від переведення на іншу роботу згідно з запропонованими вакансіями, позивач підлягав звільненню відповідачем відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Таким чином, відповідач, як роботодавець, виконав свої зобов`язання, передбачені ч. 2 ст. 40 та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, у тому числі запропонував всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам (професії чи спеціальності позивача, іншу роботу), які існували в ПАТ «НЕК «Укренерго», незалежно від того, в якому структурному підрозділі позивач, який вивільнювався, працював.

Також відповідачем при звільненні позивача не було порушено вимоги ст. 42 КЗпП України, відповідно до якої при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. Оскільки у відповідача відбулась зміна організаційної структури, із якої виключено відділ внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс», а також посаду, яку обіймав позивач, підстав для застосування положень ст. 42 КЗпП України не було.

Щодо надання профспілковою організацією ДП «НЕК «Укренерго» згоди на вивільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України, то судом встановлено наступне.

Згідно із ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку повної ліквідації підприємства, установи, організації), 2 - 5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника) первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. У випадках, передбачених законодавством про працю, виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає у 15 - денний строк обґрунтоване письмове подання власника або уповноваженого ним органу про розірвання трудового договору з працівником.

На виконання вищевикладеного, враховуючи, що позивач був членом діючої на підприємстві профспілкової організації, відповідач звернувся з поданням від 24.07.2018 № 21 про звільнення працівників, які вивільнюються (у тому числі позивача), що було отримане головою профспілкової організації 26.07.2018 року.

Вимогами ч. 5 ст. 43 КЗпП України встановлено, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що профспілковий орган дав згоду на розірвання трудового договору.

Беручи до уваги, що подання про надання згоди на звільнення позивача отримане профспілковою організацією 26.07.2018 року, то згідно з вимогами ст. 43 КЗпП України профспілкова організація була зобов`язана розглянути вказане подання у термін до 10.08.2018 року та повідомити про прийняте рішення не пізніше 13.08.2018 року.

Проте, по спливу зазначених строків профспілкова організація про прийняте рішення відповідача не повідомила, відповіді на подання про надання згоди на звільнення працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України не надала.

Разом з тим листами від 15.08.2018 року № 15 та від 16.08.2018 року № 16 профспілкова організація повідомила відповідача про необхідність надання додаткової інформації для своєчасного прийняття рішення стосовно розгляду подання від 24.07.2018 року № 21 (а.с. 84-85 т.1). При цьому, запитувана інформація була надана профспілковій організації листом ДП «НЕК «Укренерго» від 21.08.2018 року № 01/34054 (а.с. 86 т. 1). Оскільки станом на 30.08.2018 року про прийняте рішення профспілкова організація не повідомила відповідача, останній листом від 30.08.2018 року № 01/35185 повторно звернувся з проханням надати обґрунтовану відповідь щодо можливості розірвання трудового договору з працівниками відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс», що вивільнювалися за п. 1 ст.40 України. Про розгляд зазначених листів профспілкова організація відповідача не повідомляла.

У зв`язку з тим, що профспілкова організація порушила встановлений ст. 43 КЗпП України порядок розгляду подання на звільнення працівників, відповідач вважав, що профспілкова організація надала згоду на розірвання трудового договору з позивачем, що відповідає ч. 5 ст. 43 КЗпП України.

Крім того, передбачений ст. 49-4 КЗпП України обов`язок щодо проведення спільних консультацій з професійними спілками про заходи, спрямовані на пом`якшення наслідків будь-якого звільнення виникає у роботодавця лише в разі ліквідації, реорганізації підприємств, зміни форм власності або при частковому зупиненні виробництва.

Водночас, скорочення посад відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» ДП «НЕК «Укренерго» не було пов`язане з ліквідацією, реорганізацією ДП «НЕК «Укренерго» як підприємства, зміною форми власності чи частковим зупиненням виробництва.

В даному випадку мала місце ліквідація структурного підрозділу в організаційній структурі відповідача. Відповідне рішення було прийняте відповідачем на підставі вимог ст. 64 ГК України з метою підсилення контролю за здійсненням економічної та господарської діяльності, оптимізації бізнес-процесів, скорочення витрат тощо.

Крім того, дотримання Відповідачем вимог чинного трудового законодавства при вивільненні позивача підтверджується актом інспекційного відвідування від 28.09.2018 року № КВ 1139/57/АВ, складеним інспектором праці Головного управління Держпраці у Київській області Куліш Н.І. Так, під час проведення інспекційної перевірки інспектором праці встановлено, що в період з 14.06.2018 року по 03.07.2018 року всі працівники відділу внутрішнього контролю відокремленого підрозділу «Укренергосервіс» були повідомлені про вивільнення, в тому числі позивач у справі - 18.06.2018 року (а.с. 81-114 т. 1).

Щодо вимог позову про стягнення з відповідача на користь відповідача вихідної допомоги у розмірі, передбаченому колективним договором, але не меншому тримісячного заробітку, то судом встановлено наступне.

У відповідності до ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 6 ст. 36 та п.п. 1,2 і 6 ст. 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (п. 3 ст. 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат, внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (ст. 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у п. 5 ч. 1 ст. 41 - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

З викладеного вище вбачається, що при вивільненні за п. 1 ст. 40 КЗпП України працівнику виплачується вихідна допомога у розмірі середньомісячного заробітку. Оскільки позивач підлягав звільненню за п. 1 ст. 40 КЗ пП України, то згідно з наказом від 31.08.2018 року №662-к «Про звільнення» йому була сплачена вихідна допомога у розмірі середньомісячного заробітку, що позивачем не оспорювалося.

Щодо вимог позову про стягнення моральної шкоди, то враховуючи, що по відношенню до інших позовних вимог, які в даному випадку задоволенню не підлягають, відшкодування моральної шкоди є похідною вимогою, а отже підстав для їх задоволення немає. Про залежність та похідний характер вимоги щодо відшкодування моральної шкоди від інших позовних вимог зазначає судова практика, зокрема практика Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (ухвала від 15.07.2015 року №6-15768св 15).

Згідно з вимогами ч. З ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, Натомість позивач не довів факт незаконності його звільнення відповідачем за п. 1 ст. 40 КЗпП України, не обґрунтував наявність порушення відповідачем порядку його вивільнення, а також не довів факт заподіяння йому моральної шкоди належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами в розумінні ст.ст. 77-80 ЦПК України.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» суд зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позивач не довів у законом встановленому порядку, що його було звільнено незаконно, у в`язку з чим його позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», третя особа: Голова профспілкової організації Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» Приходько Олександр Микитович про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд м. Києва або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», Ідентифікаційний код 00100227.

Третя особа: Голова профспілкової організації Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» Приходько О.М., .

Повний текст рішення суду виготовлено 20.01.2020 року.

Суддя: