Справа № 569/6492/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Гожа Г.В.

з участю представника позивача Воронюк К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс» про припинення трудових відносин та повернення трудової книжки,

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс» про припинення трудових відносин та повернення трудової книжки.

В обґрунтування позову вказує, що ОСОБА_1 працювала по трудовому договору оператором на автозаправній станції №4, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Дана АЗС №4 належала ТОВ «Західенергоресурс», з яким з липня 2014 року позивач перебувала у трудових відносинах. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила сина та з 7 грудня 2015 року, пішла у відпустку по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку. Зазначає, що термін відпустки закінчувався 08 жовтня 2018 року. Відповідно до довідки про застраховану особу (форма ОК-5) від 13.11.2019 року відповідач з січня 2016 року припинив сплату страхових внесків по ОСОБА_1 . Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач народила доньку та отримала право на допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, відповідно до п.1.ч.1.ст.3 Закону України «Про допомогу сім`ям з дітьми». Для оформлення даної виплати позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації. Проте, для отримання виплати, Позивач повинна була надати копію трудової книжки чи іншого належного підтвердження того, що вона перебуває у трудових відносинах. Зазначає, що для отримання копії трудової книжки, ОСОБА_1 звернулась із заявою до свого роботодавця ТОВ «Західенергоресурс», проте безрезультатно. Зазначає, що Позивач не може належним чином попередити відповідача про бажання розірвати трудовий договір, по причині його відсутності за місцем реєстрації, то ОСОБА_1 позбавлена можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку, не має можливості розірвати укладений між нею та Відповідачем трудовий договір за власною ініціативою, що порушує її права. Позивач не має можливості працевлаштуватися на нову роботу, тому що її трудова книжка досі знаходиться у Відповідача. Крім того, дії Відповідача позбавили Позивача права на отримання виплати у зв`язку з вагітністю і пологами. У зв`язку з цим звертається до суду з даною позовною заявою.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлялись вчасно, прочини неявки суду не повідомили. Відзив на позов не подали.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала по трудовому договору оператором на автозаправній станції №4, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

АЗС №4 належала ТОВ «Західенергоресурс», з яким з липня 2014 року позивач перебувала у трудових відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 народила сина та з 7 грудня 2015 року, пішла у відпустку по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку, що підтверджується копіює наказу №178/к від 07.12.2015 року. Згідно даного наказу відпустка по догляду за дитиною закінчується 08.10.2018 року.

Відповідно до довідки про застраховану особу (форма ОК-5) від 13.11.2019 року відповідач з січня 2016 року припинив сплату страхових внесків по ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач народила доньку та отримала право на допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, відповідно до п.1.ч.1.ст.3 Закону України «Про допомогу сім`ям з дітьми». Для оформлення даної виплати позивач звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Сарненської районної державної адміністрації.

Для отримання копії трудової книжки, ОСОБА_1 звернулась із заявою до свого роботодавця ТОВ «Західенергоресурс», проте безрезультатно.

Згідно відповіді Управління Держпраці у Рівненській області, яке провело інспекційне відвідування у ТОВ «Західенергопостач» та дослідило надані документи, а саме табелі обліку робочого часу, книги нарахування заробітної плати, відомостей на виплату заробітної плати, письмових пояснень посадових осіб. Жодних фактів перебування Позивача у трудових відноси ТОВ «Західенергопостач» не встановлено. ТОВ «Західенергопостач» відповідно до установчих документів, не має жодного відношення до Відповідача.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ТОВ «Західенергоресурс» () зареєстроване за адресою: 33001, м.Рівне провулок Дворецький, буд. 53А, кв.16. Керівником з 15 березня 2016 року є ОСОБА_2 .

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як передбачено п.1 ч.1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Відповідно до статті 24-1 КпЗП України при укладанні трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа або за довіреністю уповноважена нею особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Пунктом 4 частини 1 статті 36 КЗпП України передбачено, що підстави припинення трудового договору можливо шляхом розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Згідно ст. 38 КЗпП України працівник має право на розірвання трудового договору, укладеного на невизначений строк, за власним бажанням, попередивши роботодавця письмово за два тижні.

За змістом статті 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника та його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно.

Відповідно до п.8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони повідомляють центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір.

Відповідно, до п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.93р., трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму, та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов`язану з наданням послуг (кухарі, няньки, водії тощо), зберігаються безпосередньо у працівників.

Зазначені в абзаці першому цього пункту фізичні особи роблять записи до трудових книжок працівників про прийняття на роботу та звільнення з роботи відповідно до укладених з працівниками письмових трудових договорів, що зареєстровані в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Внесені фізичною особою до трудових книжок записи підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, незалежно від місця реєстрації трудового договору, і засвідчуються його печаткою.

Відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації ) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору.

Відповідно до норм статей 43, 46 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що на сьогодні процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, оскільки як вказує сама представник позивача в позовній заяві, позивач ОСОБА_1 до відповідача із заявою не зверталась, по причині відсутності його за місцем реєстрації.

В матеріалах справи відсутні відповідні докази на підтвердження факту подачі позивачем письмової заяви про звільнення, як цього вимагає положення статті 36 КЗпП України.

У відповідності до ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як зазначено у позові про порушення її прав позивачу стало відомо з довідки від 13.11.2019 року.

На підставі викладено, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс» про припинення трудових відносин та повернення трудової книжки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс», місце знаходження: 33001, м.Рівне, провулок Дворецький, буд.53А, кв.16, .

Повний текст рішення виготовлено 09 грудня 2020 року.

Суддя С.П. Харечко