ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/803/382/20 Справа № 204/5585/19 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
УХВАЛА

09 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Арматурний завод «Адмірал» про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арматурний завод «Адмірал» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку на виробництві, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року змінено, збільшено розмір моральної шкоди, стягнутої з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арматурний завод «Адмірал» на користь ОСОБА_1 з 30 000 грн до 90 000 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арматурний завод «Адмірал» на користь держави судовий збір у розмірі 1152,6 грн.

У вересні 2020 року на адресу Дніпровського апеляційного суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Арматурний завод «Адмірал» про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року, в якій заявник просив роз`яснити постанову, а саме, щодо того, на кого покладаються витрати по сплаті податків та зборів, визначених чинним законодавством, зокрема п.п.164.2.14 п. 164.2 ст. Податкового кодексу України, при виплаті моральної шкоди згідно судового рішення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, вважає за необхідне задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення.

В силу роз`яснень, що викладені у пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Суд може відмовити у роз`ясненні рішення, якщо воно не припускає різного тлумачення, незрозумілість рішення зумовлена неуважністю прочитання тексту рішення, правовою безграмотністю, або у випадку, коли судове рішення не підлягає роз`ясненню.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Таким чином, виходячи із системного тлумачення положень чинного законодавства, рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Тобто, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, за змістом ст.271 ЦПК України та з урахуванням наведених роз`яснень, які містяться в зазначеній постанові Пленуму Верховного Суду України, роз`яснення рішення - це більш повний, ясний, зрозумілий виклад тих пунктів рішення, які підлягають виконанню та розуміння яких викликає труднощі.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року змінено, збільшено розмір моральної шкоди, стягнутої з Товариства з обмеженою відповідальністю «Арматурний завод «Адмірал» на користь ОСОБА_1 з 30 000 грн до 90 000 грн.

Так, колегією суддів встановлено, що у мотивувальній та резолютивній частині судового рішення від 01 липня 2020 року визначено грошову суму, яка має бути виплачена відповідачем на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок нещасного випадку на виробництві. Із змісту судового рішення неможливо встановити чи необхідно з визначеної суми перед її виплатою проводити відрахування податків та обов`язкових фіскальних платежів.

Законодавство у сфері оподаткування встановлює, що будь-який дохід, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного періоду, підлягає оподаткуванню згідно положень ст. 164 Податкового кодексу України. При цьому, п.п 164.2.14 Податкового кодексу України має деякі винятки із загального правила, за якими не оподатковуються, зокрема, і суми, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю.

Аналогічну правову позицію з цього питання викладено у постанові ВС у справі № 180/683/13-ц від 25.07.2018р., за якою Верховний Суд встановив, що Податковий кодекс України визначає види отриманих фізичними особами доходів, які зараховують до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу (ст. 164 ПКУ), і доходів, які не беруть до розрахунку загального (річного) оподатковуваного доходу (ст. 165 ПКУ).

При цьому Верховний Суд звернув увагу, що згідно з п.п. "а" п.п. 164.2.14 до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку належить зараховувати дохід у вигляді неустойки (штрафів, пені), відшкодування матеріальної або немайнової (моральної) шкоди, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику податку внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю. Тобто сума, яку за рішенням суду стягують на користь платника податків для відшкодування збитків, завданих останньому внаслідок заподіяння шкоди його життю та здоров`ю, оподаткуванню не підлягає.

Проте Законом № 466-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України», якими підпункт "а" підпункту 164.2.14 доповнено словами "а також відшкодувань моральної шкоди в розмірі, визначеному рішенням суду, але не вище чотирикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, або в розмірі, визначеному законом. Зазначена норма набрала чинності з 23.05.2020р.

За приписами статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За текстом цього підпункту поняття моральної шкоди не поділено на категорії осіб, оскільки визначено тільки її загальне поняття, суми якого можуть бути стягнуті з різних підстав.

Таким чином, обмеження її розміру для платників податку, на користь яких за рішенням суду стягнуто суму моральної шкоди, спричинену внаслідок заподіяння шкоди їх життю та здоров`ю, погіршує конституційні права та законні інтереси таких осіб. Саме таку категорію платників податків законом було звільнено від оподаткування стягнутих за рішенням суду сум моральної шкоди, що закріплено у вище вказаному правовому висновку Верховного Суду.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановивши, що із змісту постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року неможливо встановити чи необхідно з визначеної суми перед її виплатою проводити відрахування податків та обов`язкових фіскальних платежів, колегія суддів дійшла висновку про те, що стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 обчислюється без віднімання сум податків і зборів.

Виходячи з наведених обставин та норм законодавства, керуючись ст. ст. 271,353 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Арматурний завод «Адмірал» про роз`яснення постанови Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арматурний завод «Адмірал» про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку на виробництві -задовольнити.

Роз`яснити, що стягнення моральної шкоди, стягнутої за рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року у розмірі 30 000 грн, постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року рішення змінено в частині розміру моральної шкоди, збільшено суму з 30 000 грн до 90 000 грн - визначений без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Моральна шкода, яка спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому матеріальної шкоди, а також шкоди життю та здоров`ю оподаткуванню не підлягає.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: