Головуючий суду 1 інстанції - Чернік А.П.
Доповідач -Луганська В.М.
Справа № 417/9714/19
Провадження № 22-ц/810/327/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Луганської В.М.

суддів: Єрмакова Ю.В., Коновалової В.А.

за участю секретаря: Перишкіна Т.М.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 14 квітня 2020 року ухвалену судом у складі судді Чернік А.П.

за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті, заінтересована особа: Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області,

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 14 квітня 2020 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті залишено без розгляду.

Не погодившись з вказаною вище ухвалою ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просила суд ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 14 квітня 2020 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не дотримався вимог ст. 294 ЦПК України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів заявника, не вирішив дане питання у судовому засіданні та передчасно, без законних на те підстав, вирішив питання про повернення заяви, м порушив право заявника на вільний доступ до правосуддя.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена у відповідності до ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

В судове засідання представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином.

В судове засідання представник Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи положення ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливим розглядати справу за відсутності учасників справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заявницею не було сплачено судовий збір і заявник не усунув недоліки у встановлений судом строк.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

За правилом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Як вбачається з матеріалів справи 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті в якій просила суд звільнити її від сплати судового збору.

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 11 грудня 2019 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у вказаній вище цивільній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 10.01.2020 року (а.с.10). Розгляд справи судом неодноразово відкладався (а.с. 15,31,34,,37).

13 березня 2020 року ухвалою Марківського районного суду Луганської області заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстави несплати судового збору, оскільки вказані недоліки заяви було виявлено після відкриття провадження у справі.

20 березня 2020 року ОСОБА_1 на адресу Марківського районного суду Луганської області надіслала заяву про усунення недоліків, в якій повторно просила суд звільнити її від сплати судового збору та надала довідку про відсутність доходу у заявниці з січня 2017 року по грудень 2019 року (а.с. 43- 45).

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 27 березня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору та заявнику надано строк для усунення недоліків заяви, а саме сплати судового збору.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження свого майнового стану та залишив заяву без руху для сплати судового збору (а.с. 56-57).

Згідно із частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За змістом статті 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Як зазначалося вище, провадження за заявою ОСОБА_1 судом відкрито 11 грудня 2019 року та справу призначено до судового розгляду на 10 січня 2020 року, після чого розгляд справи неодноразово відкладався.

Залишаючи заяву без розгляду, судом першої інстанції не враховано, що дана справа перебувала на розгляді Марківського районного суду Луганської області з 11 грудня 2019 року, розгляд справи неодноразово відкладався.

Те, що суд першої інстанції через власний недогляд не звернув на стадії відкриття провадження у справі уваги на те, що заявником було заявлено клопотання про звільнення її від сплати судового збору, не повинно створювати такому учасникові перешкод у доступі до правосуддя на подальших стадіях провадження зі справи. Такий підхід до вирішення даного питання узгоджується із засадою (принципом) верховенства права, закріпленим у пункті 1 частини третьої статті 3 та частині першій ст.2 ЦПК України, є за даних обставин справедливим та таким, що виправдовує правомірні сподівання особи на розгляд її справи судом у розумний строк.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд не дотримався вимог ст. 294 ЦПК України щодо сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів заявника та передчасно залишив заяву без розгляду, чим порушив вищенаведені норми процесуального права та викладені в рішеннях ЄСПЛ загальні засади судочинства стосовно права особи на доступ до суду.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можна визнати законною і обґрунтованою, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 14 квітня 2020 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України цей строк продовжується на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови складено 02 липня 2020 року.

Головуючий В.М. Луганська

Судді: Ю.В. Єрмаков

В.А. Коновалова