Справа 688/4105/19
№ 2/688/161/20
Рішення

Іменем України

(заочне)

16 січня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилової Н.К.,

представника позивача Лук`янчука О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Шепетівці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

13.11.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обгрутнування позову посилається на те, що 26.03.2015 року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого він є, була укладена генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 9576 грн. 04 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 10,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач зобов`язався надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими Умовами та правилами, Тарифами складають кредитний договір. Однак відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у зв`язку з чим станом на 07.10.2019 року має заборгованість 34284 грн. 81 коп., яка складається з наступного: 9576 грн. 05 коп. - заборгованість за кредитом, 4407 грн. 64 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 20301 грн. 12 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом. Разом з тим, рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.07.2016 року стягнуто заборгованість за кредитним договором, яка станом на 10.04.2016 року склала 16084 грн. 32 коп., з яких: 9576 грн. 05 коп. - заборгованість за кредитом, 1016 грн. 11 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4213 грн. 44 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 1278 грн. 72 коп. - штраф за п.п.2.2. Генеральної угоди. А тому, просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором б/н від 26.03.2015 року в сумі 19479 грн. 21 коп. та судові витрати по справі в розмірі 1921 грн.

Представник позивача Лук`янчук О.А. в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити. У зв`язку із повторною неявкою відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів та ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач, будучи належним чином відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, у визначений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позов не надала.

В зв`язку з повторною неявкою відповідача та згодою представника позивача на заочний розгляд справи, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів і ухвалити заочне рішення.

Заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір в межах позовних вимог, суд знаходить в позові відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.1ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом встановлено, що згідно генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 26.03.2015 року, укладеної між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», позивач надав відповідачу кредит в сумі 9576 грн. 04 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою 0,833 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, строком на 12 місяців, з 26.03.2015 року по 31.03.2016 року. Відповідач зобов`язувалася повернути позивачеві кредит і сплатити банку проценти щомісячними платежами в розмірі 842 грн. 49 коп.

Як вбачається з актового запису №27 від 09 лютого 2016 року, складеного Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, ОСОБА_2 вступила в зареєстрований шлюб з ОСОБА_3 , після чого почала носити прізвище чоловіка - ОСОБА_4 .

Банк свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши кредитні кошти.

Відповідач же не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, процентами, а також іншими витратами, а тому утворилась заборгованість.

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.07.2016 року, яке набрало законної сили 19.09.2016 року, з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору б/н від 26.03.2015 року в сумі 16084 грн. 32 коп., яка складалась з наступного: 9576 грн. 05 коп. - заборгованості за кредитом, 1016 грн. 11 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 4213 грн. 44 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 1278 грн. 72 коп. - штрафу за п.п.2.2. Генеральної угоди.

Після ухвалення вищевказаного судового рішення, у відповідача станом на 07.10.2019 року існує заборгованість по процентах в сумі 3391 грн. 53 коп. та заборгованість за комісією в сумі 16 087 грн. 68 коп., що вбачається з даних розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором №б/н від 26.03.2015 року.

З огляду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Також відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором.

Викладене свідчить про те, що звернувшись до суду в 2016 році із позовом про дострокове стягнення із ОСОБА_1 кредитної заборгованості у повному обсязі, Банк реалізував своє право на дострокове пред`явлення вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, чим змінив строк виконання в повному обсязі кредитного зобов`язання і у позивача припинилося право нараховувати проценти за кредитом.

Правовими висновками про застосування відповідних норм права, які викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (касаційне провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (касаційне провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16-ц (касаційне провадження № 14-318цс18) внесена визначеність, зокрема, щодо застосування положень чинного законодавства в частині стягнення з боржника заборгованості на користь кредитора та визначення складових такої заборгованості.

Так, Верховний Суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Вимог про стягнення з відповідача сплати встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, а також трьох процентів річних від простроченої суми на підставі положень ст. 625 ЦК України позивач не заявляв. За викладених вище обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами в сумі 3391 грн. 53 коп., а тому у них слід відмовити.

Не вбачає суд і підстав для стягнення комісії з огляду на натупне.

Банк, пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, просив у тому числі, стягнути складові повної вартості кредиту, зокрема і комісію за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі її розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 26.03.2015 р. посилався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р. № СП-2010-256.

З врахуванням правової позиції висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 р. у справі № 342/180/17 Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який наданий позивачем в обгрунтування позовних вимог, і який не містить підпису відповідача, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 26.03.2015 р. В зв`язку з цим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена, в тому числі у формі комісії.

За наведених обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 16087 грн. 68 коп. заборгованості по комісії, а тому такі задоволенню не підлягають.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, в позові слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В позові Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 26 березня 2015 року - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 20 січня 2020 року.

Суддя: С.В. Козачук