Справа № 161/4666/18 Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М.
Провадження № 22-ц/802/697/20 Категорія: 84 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л.В., Осіпука В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 листопада 2018 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Луцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про відшкодування шкоди.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2020 року заяву визнано неподаною та повернуто заявнику.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення заяви з підстав несплати судового збору, оскільки суд позбавив його права на доступ до правосуддя. Зазначає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не подано.

Апеляційна скарга на підставі ст.369 ЦПК України розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції мотивував її тим, що заявник не виконав у повному обсязі вимоги ухвали суду про усунення недоліків, в якій було вказано, що заявником не зазначено зміст рішення, про перегляд якого подано заяву, нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення, посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та не сплатив судовий збір. В ухвалі суд зазначив, що заявником не сплачено судовий збір.

Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вищевказаним вимогам закону не відповідає з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) всі судові процедури повинні бути справедливими.

Установлено, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.01.2020 року дана заява залишена без руху для усунення недоліків, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 426 ЦПК України, зокрема, заявником не зазначено: зміст рішення, про перегляд якого подано заяву; нововиявлені або виключні обставини, якими обґрунтовується вимога про перегляд судового рішення, дата їх відкриття або встановлення; посилання на докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин.

Також до заяви не додано документ про сплату судового збору; докази, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин; у разі пропуску строку на подання заяви - клопотання про його поновлення.

08.04.2020 року на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків, в якій він посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору в усіх інстанціях відповідно до вимог п.13 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" як позивач у справі про відшкодування шкоди, завданої особі незаконними діями, бездіяльністю чи рішеннями органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а також на підставі рішення апеляційного суду у справі №161/4668/18 від 05.06.2018 року, постанови Верховного суду України від 19.06.2019 року у справі №161/7562/18.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2020 року заява ОСОБА_1 визнана неподаною та повернута заявнику.

Згідно з ч. 3 ст. 427 ЦПК України, до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 426 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Вимоги щодо належного оформлення позовної заяви викладені в статтях 175-177 ЦПК України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Документи, на які заявник посилався як на підставу для перегляду судового рішення, та які він вважав, що відповідно до ст.423 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, були долучені до заяви про усунення недоліків заяви .

Разом з тим, повертаючи ОСОБА_1 заяву, суд першої інстанції виходив з того, що він не сплатив судовий збір у розмірі, визначеному законом.

При оцінці доводів апеляційної скарги в даній частині апеляційний суд врахував таке.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду.

Заявники, позивачі та інші категорії осіб, які згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору, підлягають такому звільненню також і в разі подання ними апеляційних та касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Такий правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 червня 2018 року у справі № 914/1748/17.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Луцького об"єднаного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відшкодування шкоди, завданої її службовою особою, тобто належить до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору.

Таким чином, покладаючи на ОСОБА_1 обов`язок зі сплати судового збору, місцевий суд вказаних вимог не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про те, що несплата заявником судового збору за подання даної заяви у цій категорії справ має оцінюватися як невиконання вимог ухвали про залишення заяви без руху та є підставою для її повернення.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

У порушення норм процесуального права суд першої інстанції не взяв до уваги доводи та аргументи заяви та дійшов передчасного та помилкового висновку про необхідність сплати судового збору за подання заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Оскільки оскаржувану ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 269 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 квітня 2020 року в даній справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 02 липня 2020 року.

Головуючий

Судді