Справа 688/941/20
№ 2/688/447/20
Рішення

Іменем України

01 грудня 2020 року Шепетівський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді Босюка В.А.

при секретарі - Кулеші Л.М.,

з участю позивача, його представника - адвоката Спеціального С.П,

представника відповідача - адвоката Підопригори Р.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що будинок, в якому він проживає, по АДРЕСА_1 поділений між трьома власниками, але має спільне подвір`я, на якому розташовані його погріб та сарай. Відповідач побудувала паркан з металопрофілю та залила під нього фундамент з бетонного розчину, яким перекрила йому вільний доступ для заїзду до погреба. Вказує, що при купівлі ним будинку квартири, там був просто заїзд. На його прохання відповідач не реагує, вирішити питання мирним шляхом у них не виходить. За наведених обставин, просить винести рішення, яким усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка розташована по АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача демонтувати паркан з металопрофілю та розібрати фундамент, що під парканом.

Позивач в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, яка розташована по АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача демонтувати частину паркану з металопрофілю довжиною 2м. 40 см., яка розташована з північної сторони багатоквартирного житлового будинку та позначена на плані земельної ділянки від точки 4.88 (поза каналізаційною мережею) до точки 0,99, північна сторона багатоквартирного будинку та розібрати фундамент, що під цим парканом.

В ході розгляду справи позивач уточнені вимоги підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в позовній заяві, пояснив, що з травня 2017 року є власником квартири АДРЕСА_1 . На прибудинковій території (земельній ділянці) багатоквартирного будинку, яка фактично перебуває у спільному користуванні всіх власників квартир будинку, знаходиться його погріб, до якого здійснювався під`їзд з вулиці через раніше існуючі ворота, які при заміні огорожі на нову відповідач демонтувала, закривши місце заїзду парканом, залишивши лише для проходу хвіртку. Відповідач особисто визнала, що огорожа, яку він просить демонтувати, належить їй. Такими діями відповідач унеможливила йому заїзд до погреба, чим порушила його право користування майном та земельною ділянкою.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що у будинку по АДРЕСА_1 проживає п`ять сімей, всі господарські споруди перебувають у спільній власності власників квартир. Перешкод позивачу у користуванні земельною ділянкою не має, оскільки до власної квартири він має окремий заїзд. До влаштування нової огорожі на тому ж місця була стара, але чи був там проїзд, сказати не може. У договорі купівлі-продажу квартири не має відомостей про належність позивачу погреба, поділ земельної ділянки та господарських споруд між співвласниками будинку не проводився.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, вирішуючи спір у межах заявлених вимог і наданих сторонами доказів, вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Статтею 1 протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За змістом ч. 2 ст. 382 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відповідно до ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою до вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 2, п. «б», «д» ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, застосування інших, передбачених законом, способів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується даними договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О. 04.05.2017 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 86431812 від 04.05.2017 року. В користуванні позивача знаходиться погреб, позначений в плані земельної ділянки літерою «Г», факт користування позивача яким не заперечується представником відповідача, підтверджено поясненнями свідка ОСОБА_3 .

Як вбачається з відповіді відділу у Шепетівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 04.06.2020 року, станом на 01.01.2013 року земельна ділянка по АДРЕСА_1 на праві приватної власності, оренди не зареєстрована, державний акт не видавався. Виконавчим комітетом Шепетівської міської ради не проводився розподіл вказаної земельної ділянки та господарських споруд та не встановлювався порядок користування ними, що підтверджується даними відповіді виконавчого комітету Шепетівської міської ради за вих. №01-14/1418 від 20.05.2020 року. Таким чином вказана земельна ділянка (двір) є територією загального користування.

Згідно акту, складеного 28.05.2020 року начальником відділу містобудування та архітектури Донковим В.В., начальником адміністративно-комунальної інспекції Остапчуком А.А., інспектором вказаної інспекції Попенчуком В.Л., при обстеженні прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 встановлено, що мешканці квартири АДРЕСА_2 встановили нову огорожу із металопрофілю лише з хвірткою без воріт, чим обмежили доступ інших мешканців до своїх господарських споруд.

Свідок ОСОБА_3 , яка згідно договору купівлі-продажу від 04.05.2017 року продала належну їй АДРЕСА_1 , пояснила, що сім років тому, на місці, де завжди були ворота для заїзду до належних до вищевказаного будинку господарських споруд, відповідач ОСОБА_2 влаштувала огорожу, закривши таким чином проїзд, чим створила позивачу перешкоди для користування господарськими приміщеннями, оскільки він навіть мотоблоком не має можливості до них під?їхати. Прибудинкова земельна ділянка між власниками квартир не поділена.

Відповідно до ч.2 ст. 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Враховуючи те, що позивач придбав у власність квартиру АДРЕСА_1 , який розташований на землях Шепетівської міської ради, тому, земельна ділянка для обслуговування цього будинку фактично перебуває у спільному користуванні всіх співвласників квартир багатоквартирного будинку.

Згідно плану забудови земельної ділянки площею 2026кв.м по АДРЕСА_1 , виконаного на підставі рішення виконкому міської ради №28 від 25.01.1978 року, на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок А-І, ліворуч якого розміщений погреб «Г», під`їзд до якого здійснюється з АДРЕСА_1 між будинком та вказаним погребом.

Планом земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку в межах населеного пункту АДРЕСА_1 визначено спірну ділянку огорожі довжиною 2 метри 40 сантиметрів з північної сторони між точками 0,99 та 4,88 біля якої знаходиться люк каналізаційної мережі.

Представником відповідача не заперечується факт наявності заїзду на територію спільної земельної ділянки до встановлення нової огорожі відповідачем, що узгоджується з поясненнями позивача та свідка ОСОБА_3 .

Наявність нового паркану, у якому є лише хвіртка та відсутній заїзд також підтверджується фотознімками, що містяться в матеріалах справи.

Таким чином, відповідач самовільно, на земельній ділянці, яка перебуває у спільному користуванні співвласників будинку, встановила паркан з металопрофілю з фундаментом, який перешкоджає позивачу вільно користуватися спільною земельною ділянкою через обмеження в`їзду на прибудинкову територію до господарських споруд.

За наведених обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення.

Судовий збір відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою, що розташована по АДРЕСА_1 , шляхом демонтування частини паркану з металопрофілю та частини фундаменту під парканом довжиною 2 (два) метри 40 (сорок) сантиметрів, що розташована з північної сторони багатоквартирного житлового будинку та позначена на плані земельної ділянки з північної сторони, від точки 4,88 до точки 0,99

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в Хмельницький апеляційний суд через Шепетівський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 07 грудня 2020 року.

Суддя: В.А. Босюк