Справа № 183/3926/20
№ 2/183/2914/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

23 липня 2020 року Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Сорока О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно-нажитого майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

21 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд поділити спільне майно подружжя:

- легковий автомобіль МАЗДА СХ 5 2017 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , залишивши його в користуванні відповідача та стягнувши з нього на нього на його користь вартість його частки в розмірі 270 000 грн.;

-квартиру за адресою АДРЕСА_1 вартість 810 000 грн. залишити відповідачу;

-квартиру АДРЕСА_2 , - вартістю 389 520 грн. залишити позивачу;

-судові витрати судовий збір поділити порівну.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.ст.175, 176 ЦПК України, виходячи з наступного.

Позивачем у позовній заяві зазначено адресу відповідача АДРЕСА_3 , однак відповідно до розпорядження міського голови від 19 лютого 2016 року № 61-р, вул. Комсомольська перейменована на вул. Паланочну.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу, як на це вказує позивач, не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується придбання автомобіля, що є предметом даного спору під час перебування у зареєстрованому шлюбі, а також зазначити, чим підтверджується спільна участь подружжя коштами або працею в набутті спірного майна.

Крім того, у відповідності до п.2 ч.1ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна, що належить фізичним особам на праві приватної власності.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

З огляду на те, що позовна заява містить ціну позову, проте відсутній звіт про оцінку майна, унеможливлює суд визначити ціну позову, а відтак відсутня можливість перевірки розміру судового збору, який підлягає сплаті позивачем при зверненні до суду.

Отже, позивачу необхідно надати суду звіт про оцінку майна, яке є предметом позову, а також квитанцію про сплату судового збору, який в сумі буде становити 1 відсоток від вартості майна.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу, яка має майновий характер, 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб визначити розмір судового збору за майнову вимогу щодо поділу майна, слід зазначити оцінку спірного майна, та на підставі оцінки майна оплатити судовий збір у відповідному розмірі.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільно-нажитого майна подружжя залишити без руху.

Повідомити ОСОБА_1 про необхідність виправити у семиденний строк з моменту отримання копії ухвали зазначені недоліки заяви шляхом надання позовної заяви у новій редакції, оформленої відповідно до вимог чинного законодавства із зазначенням ціни позову щодо вимог майнового характеру і додаткової сплати судового збору в частині майнових вимог з поданням оригіналу платіжного документу про його сплату для долучення до матеріалів справи (у разі необхідності).

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: inbox @ nm.dp.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судових витрат до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги заявником протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем отримання її копії, в іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Сорока О.В.