Провадження № 2/127/211/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши заяву про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання зловживанням цивільним правом та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив: витребувати від ОСОБА_2 документи, які використані при держреєстрації керівником спілки 05.12.2019 року в Стрижавській селищній раді для дослідження їх законності; видання ОСОБА_2 себе головою правління спілки визнати зловживанням цивільними правами з покладенням обов`язку негайного припинення; визнати ОСОБА_2 псевдо-головою, котрий своїми діями порушив вимоги Закону «Про кредитні спілки» і припустився порушення законних прав позивача; з архіву Вінницького окружного адмінсуду витребувати справу № 802/1024/18 для дослідження в судовому засіданні постанови Сьомого апеляційного адмінсуду від 16.11.2018 року залишеною постановою Верховного Суду від 24.04.2019 року щодо правомірності відповідача; від ОСОБА_2 витребувати договір доручення, укладеного з адвокатом Бабошиним А.С., який приховується від відому членів спілки; покласти обов`язок відповідачу упродовж 5 днів здати в поліцію печатку, службовий ноутбук, оригінали кредитних справ, оригінали статутів; згідно ст. 262 ЦПК України постановити окрему ухвалу з направленням до прокуратури для притягнення ОСОБА_2 і пов`язаних з ним осіб до відповідальності за виготовлення та використання завідомо підроблених документів для держреєстрації 05.02.2019 року, а також стягнути з відповідача 12000 грн по депозитному договору.

24.01.2020 року суддею Ан О.В. за вищезазначеним позовом заявлено самовідвід у відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України з тих підстав, що нею постановлено ухвалу від 21.12.2019 року про повернення вищезазначеної позовної заяви позивачу у зв`язку з не усунення ним недоліків, яка постановою Вінницького апеляційного суду від 21.01.2020 року скасована, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку суду ним висловлено позицію щодо наявності у позовній заяві недоліків, не усунення яких є перешкодою для подальшого розгляду справи. При цьому продовження розгляду даного спору тим самим складом суду може викликати упередженість та необ`єктивність судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 1 ст. 39 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Статтею 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

У пункті 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно зі статтею 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

У п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип, за яким кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.199 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Враховуючи викладене з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення сумніву щодо неупередженості і об`єктивності судді під час проведення судового розгляду та вирішення даної справи по суті, заява про самовідвід підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 40, 260, 353 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву судді Ан О.В. про самовідвід у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання зловживанням цивільним правом та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання зловживанням цивільним правом та зобов`язання вчинити дії передати до відділу прийому та реєстрації (канцелярія) Вінницького міського суду Вінницької області для повторного автоматизованого розподілу справи між суддями в порядку встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: