Справа №:755/830/20
Провадження №: 4-с/755/34/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою адвоката Волошенко Олександра Вадимовича, який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_2 , про поновлення строку на оскарження бездіяльності державного виконавця, визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця та скасування постанови державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката Волошенко Олександра Вадимовича, який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_2 , про поновлення строку на оскарження бездіяльності державного виконавця, визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця та скасування постанови державного виконавця.

Відповідно до заявлених вимог, заявник просить поновити йому строк для подання даної скарги; визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макаренко Сергія Володимировича або будь-який інший державний виконавець, в провадженні якого перебуває зведене виконавче провадження № 59845074 в частині невжиття всіх заходів примусового виконання рішень, передбачених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»; скасувати постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 13.08.2019 року про повернення стягувачу виконавчих листів № 755/19798/15 від 24.03.2016 року та «755/3211/16 від 20.07.2016 року у зведеному виконавчому провадженні № 59845074.

Скаржник та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку. До початку судового розгляду скарги представник скаржника подав до суду заяву про розгляд без його участі в якій заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити скаргу в повному обсязі.

Боржник в судове засідання не з`явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. причини неявки суду повідомлено не було.

Представник Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. причини неявки суду повідомлено не було.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності державного виконавця та заінтересованої особи.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції./

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. (п. 1 ч. 1 та ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що на виконанні Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 59845074, до складу якого входить виконавче провадження № 50635537 з примусового виконання виконавчого листа № 755/19798/15 від 24.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 450 027,54 грн., та виконавче провадження № 51751336 з примусового виконання виконавчого листа № 755/3211/15 від 20.07.2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 298 424,70 грн.

13.08.2019 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макаренком Сергієм Володимировичем, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, у зв`язку з відсутністю майна у боржника на яке може бути звернено стягнення, що підтверджується листом Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.01.2020 року за № 20906/2.1-19.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованихКонституцією України та законами України.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

В силу ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною 2 вказаної статті передбачено права та обов`язки виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

В свою чергу, як встановлено в ході судового розгляду та підтверджується відповіддю Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на скаргу представника скаржника від 02.09.2019 року № 130069/1.3-19, що у рамках зведеного виконавчого провадження № 59845074 державним виконавцем було здійснено ряд виконавчих дій, щодо боржника з примусового виконання виконавчого листа № 755/19798/15 від 24.03.2016 року та № 755/3211/15 від 20.07.2016 року.

Проаналізувавши вимоги скаржника, оцінивши надані докази та обставини справи, суд дійшов висновку, що оскільки державним виконавцем Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макаренком Сергієм Володимировичем було вжито заходів в межах наданих йому законом прав для виконання рішень суду у зведеному виконавчому провадженні № 59845074.

В свою чергу, постанови про повернення виконавчих документів, винесені з підстав відсутності у боржника майна, на яке можливо звернути стягнення в межах суми боргу на момент перевірки, і скаржником не доведено неправомірності дій державного виконавця щодо винесення даних постанов, зокрема, невчинення виконавчих дій, наявність майна у боржника, яке не розшукано у зв`язку з бездіяльністю державного виконавця.

Крім того, будь-які докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавста прав стягувача, як сторони виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги скарги адвоката Волошенко Олександра Вадимовича, який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_2 , про поновлення строку на оскарження бездіяльності державного виконавця, визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця та скасування постанови державного виконавця не підлягають задоволенню.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги адвоката Волошенко Олександра Вадимовича, який діє в інтересах стягувача ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник: ОСОБА_2 , про поновлення строку на оскарження бездіяльності державного виконавця, визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця та скасування постанови державного виконавця - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала , якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 10 листопада 2020 року.

Відомості щодо учасників справи:

Скаржник: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Суб`єкт оскарження: Державний виконавець Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Макаренко Сергій Володимирович, (місце знаходження: 02094, м. Київ, вул. Краківська, 11-Б).

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя: