Справа № 127/8429/20
Провадження № 22-ц/801/1270/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,

суддів Міхасішина І. В., Стадника І. М.,

з участю секретаря судового засідання: Безрученко Н. Р.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Бойка В. М.,

у справі № 127/8429/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби в справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив визначити місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народження, з ним, як батьком неповнолітніх дітей.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2020 року

відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про об`єднання в одне провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби в справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком та цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей - відмовлено.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби в справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком, залишено без розгляду.

Рішення суду мотивоване тим, що оскільки в провадженні суду вже є справа № 127/33631/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей, тобто про той самий предмет і між тими самими сторонами, а наслідки розгляду вказаної справи № 127/33631/19 суттєво впливають на результат розгляду цієї справи, з метою недопущення порушення прав сторін спору, суд дійшов висновку про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .

Не погоджуючись із постановленою ухвалою в частині залишення без розгляду його позовної заяви, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на незаконність цієї ухвали.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що він звернувся до суду з позовною заявою про визначення місця проживання дітей з батьком. При цьому, у своєму позові він вказав проте, що в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває інша цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю. Зазначив також і те, що через передчасне закриття підготовчого провадження суддею Бессараб Н. М., він був позбавлений можливості подати зустрічний позов. Під час підготовчого засідання, в порушення приписів ст. 189 ЦПК України, головуючий у справі розпочав обговорення клопотання відповідача про об`єднання справ в одне провадження і видалився до нарадчої кімнати. Після виходу з нарадчої кімнати, головуючий оголосив вступну і резолютивну частини ухвали і вказав, що крім відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про об`єднання справ в одне провадження, позовну заяву ОСОБА_1 залишено розгляду. Відтак, скаржник вважає, що суд фактично обмежив його у доступі до правосуддя, що є недопустимим в правовій державі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні судді Вінницького міського суду Вінницької області Бессараб Н. І. є справа № 127/33631/19 із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визначення місця проживання дітей з батьком (а.с.1-4).

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області Федчишена С. А. від 27 квітня 2020 року було відкрито провадження у справі (а.с.45).

Ухвалою від 05 травня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 про відвід судді Федчишена С. А. та матеріали позовної заяви ОСОБА_1 передано на авторозподіл (а.с.66).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу було передано на розгляд судді Бойку В. М. (а.с.68).

Ухвалою від 07 травня 2020 року суддя Бойко В. М. прийняв позовну заяву до свого провадження та призначив підготовче судове засідання на 27.05.2020 (а.с.69).

В підготовчому судовому засідання представник відповідача ОСОБА_4 заявила клопотання про об`єднання в одне провадження цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби в справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком та цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей з матір`ю, або у разі відмови в об`єднанні цих справ просила суд залишити даний позов без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 188 ЦПК України закріплено, що справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

Судом встановлено, що провадження у цій справі відкрито 27 квітня 2020 року, (а.с.45) а ухвалу суду про відкриття провадження в цивільній справі № 127/33631/19, що перебуває в провадженні судді Бесараб Н. І., за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , з участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей, постановлено 13 січня 2020 року (а.с.51-52), таким чином справа у разі її об`єднання передавалась би на розгляд судді Бесараб Н. І., проте, по справі №127/33631/19 підготовче провадження закрито.

Отже, судом в задоволенні даного клопотання було відмовлено, матеріали не передавались до іншого судді для вирішення питання про об`єднання, оскільки не знайдено підстав для його задоволення у відповідності до статті 188 ЦПК України.

Дослідивши позовні вимоги, які заявлені в обох справах, суд першої інстанції дійшов висновку про тотожність сторін, предмету та підстав позову.

Колегія суддів повністю з таким висновком погодитись не може з огляду на наступне.

Частина друга статті 197 ЦПК України та частина перша статті 222 ЦПК України передбачають розгляд судом клопотань та заяв у підготовчому судовому засіданні та судовому засіданні.

Так, залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку з виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Разом з тим, як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 22.05.2019 у справі № 640/7778/18, позови вважаються тотожними, якщо вони повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Підстави позову поділяються на фактичні (обставини) та юридичні (норми права), які у сукупності дають особі право звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 просить про визначення місця проживання неповнолітніх дітей разом з ним, обґрунтовуючи свої вимоги виключно інтересами дітей, позивач ОСОБА_2 в своєму позові ставить питання про визначення місця проживання дітей з матір`ю. При цьому, з відзиву ОСОБА_2 на позовну заяву ОСОБА_5 , вбачається, що вона категорично проти, щоб місце проживання дітей було визначено з їх батьком. Вказане свідчить про те, що матеріально-правові вимоги позивача до відповідача є взаємовиключними.

Отже, підстави позову у справі № 127/33631/19 не є тотожними підставам позову у даній справі, через що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України та статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків. Практика ЄСПЛ, зокрема, у рішенні «Меньшакова проти України» вказує, що «право на суд» включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на розгляд спору судом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (стаття 379 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , постановлена з порушенням норм процесуального права, ті обставини справи, які суд вважав встановленими є недоведеними, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 379, 381-383 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 27 травня 2020 року в частині залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби в справах дітей Вінницької міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 липня 2020 року.

Головуючий Ю. Б. Войтко

Судді: І. В. Міхасішин

І. М. Стадник