Номер провадження 2/754/5607/20
Справа №754/8210/20
РІШЕННЯ

Іменем України

11 листопада 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.

при секретарі - Гергель В.А.

за участі: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), про стягнення аліментів. Свою позовну заяву позивач обґрунтував наступним.

21 липня 2014 року між Позивачем, ОСОБА_1 та Відповідачем, ОСОБА_3 було розірвано шлюб.

Від шлюбу між Позивачем та Відповідачем є донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження, актовий запис № 56 від 11 грудня 2001 року. Дочка зареєстрована та проживає разом з Позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Довідками про реєстрацію місця проживання особи № 2233453 від 05.12.2018 року та № 2233413 від 05.12.2018 року.

Відповідно до Виписки № 385 з НДСЛ «ОХМАДИТ» ОСОБА_4 має наступні діагнози: вроджена вада розвитку головного мозку, органічне ураження ЦНС, тетрапарез, також, відповідно до Посвідчення серії НОМЕР_1 видане УП та СЗН Деснянської РДА у м. Києві має інвалідність першої групи «А».

У Довідці до акту медико-соціальної експертної комісії № 436112 від 16.03.2020 року зазначено, що ОСОБА_4 потребує постійного догляду та супроводу. Як зазначає Позивач, самостійно в повній мірі вона не має можливості фінансово забезпечити дитину, оскільки дитина потребує цілодобового перебування з нею.

На підставі Рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі Ѕ від доходу був виданий виконавчий лист від 21.09.2004 року. З 2010 року Деснянським ВДВС відкрите виконавче провадження. Станом на 22.11.2019 року по ВП № 22669563/12 розмір заборгованості по сплаті аліментів складав 695 620, 41 грн.

Позивач зазначає, що оскільки Відповідач в добровільному порядку не має наміру сплачувати аліменти на утримання доньки, вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення з Відповідача на її користь грошові кошти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі Ѕ частини заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання даного позову.

Відповідач 04 листопада 2020 року подав до суду пояснення, в яких зазначив, що позовні вимоги позивача в межах заявлених позовних вимог не визнає та просив стягувати з нього на утримання дитини в межах 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Суд, вивчивши матеріали справи, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, суд прийшов таких висновків.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно ч.1 ст.122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198).

Суд наголошує на тому, що відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина тільки за наявності передбачених в законі умов. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина виникає на підставі складу юридичних фактів: а) походження дочки, сина від батьків (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біологічного походження); б) непрацездатність дочки, сина; в) потреба дочки, сина в матеріальній допомозі; г) здатність батьків надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим з батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (статті 182, 200 СК України).

Таким чином, розмір відповідних аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених у статті 82 СК України, а саме: стану здоров`я та матеріального становища дитини; стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів; наявності у платника аліментів інших дітей, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм СКУ при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006р. передбачено, що суд при визначені розміру аліментів, повинен врахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Разом з тим, обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти відповідачем не доведено. Відповідач перебуває в працездатному віці, відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надав, являючись батьком неповнолітньої дитини зобов`язаний утримувати її до повноліття.

Враховуючи наведене, виходячи з того, що донька сторін проживає разом із позивачкою, має інвалідність, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат, враховуючи вік дитини, стан її здоров`я, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам особи з інвалідністю, не порушить прав сторін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81,141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст.155,180,195 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Лелів, Чорнобильського району Київської області, АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки - особи з інвалідністю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 06 липня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Лелів, Чорнобильського району Київської області, АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 20 листопада 2020 року.

Суддя І.А. Галась