Справа № 309/3665/19
Провадження № 2/309/63/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Волощук О. Я.

при секретарі Зейкан Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 16.05.1996 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Липецько-Полянської сільської ради Хустського району Закарпатської області за актовим записом №7. За час спільного проживання у сторін народилося троє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітній, дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сторони тривалий час проживають окремо. У провадженні Хустського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем.

Діти проживають разом із позивачкою, знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач не надає матеріального утримання дітям, хоча є молодим за віком, працездатний, інших утриманців не має, спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Позивачка просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив суд про причини своєї неявки, не подав відзиву на позовну заяву, іншого роду заяв теж не подавав.

Розгляд справи проведено у відсутності сторін, відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.05.1996 року. За час спільного проживання у сторін народилося троє дітей: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є повнолітній, дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сторони припинили спільне проживання. У провадженні Хустського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу між позивачкою та відповідачем. Діти проживають разом із позивачкою, знаходяться на її утриманні та вихованні. Відповідач є молодим за віком, працездатний, інших утриманців не має.

Відповідач ОСОБА_2 не надав заперечення щодо позову та щодо обставин викладених позивачкою. Окрім цього, позивачкою не надано доказів щодо доходу відповідача.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" звернуто увагу суддів на те, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Обов`язок батьків щодо утримання своєї дитини, передбачений ч.2 ст.51 Конституції України є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.

Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На момент пред`явлення позову між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини. У відповідності до ст. 181 СК України, у разі відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той з подружжя, з яким вона проживає, має право звернутися до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів.

Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року № 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів": п. 2 статті 182 СК України було викладено у наступній редакції «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Відповідно до Закону України № 2475-VIII від 03.07.2018 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" ст. 182 ч.2 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, молодим за віком, інших утриманців не має, має можливість надавати утримання дітям, суд приходить до висновку, що із ОСОБА_2 необхідно щомісячно стягувати на користь позивачки ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судові витрати в справі - суму судового збору в розмірі 768,40 грн. слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави, оскільки позивачка звільнена від його оплати.

Згідно ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 4,12, 81, 263-265, 275 ЦПК України, ст.ст. 55, 84, 110, 112, 141, 180-184 СК України, ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дітей від 20.11.1989 року суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Стягувати щомісячно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.11.2019 року до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 по 2000 гривень на кожну дитину.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави 768,40 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Закарпатським апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Волощук О.Я.