Справа № 369/4796/20
Провадження № 2-о/369/135/20
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участю секретаря Середенко Б.С.,

заявника ОСОБА_1

представника заінтересованої особи Чалого А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Києво-Святошинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення юридичного факту, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту народження її дідуся ОСОБА_2 на території України, що необхідно їй для отримання громадянства. Свою заяву обґрунтовує тим, що вона є громадянкою Російської Федерації та наразі постійно проживає на території України та має посвідку на постійне проживання на території України. Її дідусь ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Красний Луч Луганської області Україна. Вона звернулась до Києво-Святошинського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області з заявою про набуття громадянства України, однак оскільки в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутня інформація про народження її дідуся на території України, їй було рекомендовано усунути зазначені недоліки для подальшого розгляду її заяви про набуття нею громадянства України.

Просила суд встановити факт народження її дідуся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красний Луч, що розташоване у Луганській області на території України. Встановити факт дійсності та належності свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 , виданого 01 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, Україна.

У судовому засіданні заявник заяву підтримала та просила її задоволити.

У судовому засіданні представник Києво-Святошинського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області заперечував, щодо задоволення заяви.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є онукою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 виданого 01 грудня 1989 року Олександровською сільською радою народних депутатів Облівського району Ростовської області, актовий запис №40; свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , серії НОМЕР_3 виданого 11 січня 1971 року Пронінською сільською радою Серафімовічского району Волгоградської області, актовий запис №3; свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 виданого 01 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, Україна, актовий запис №769.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 виданого 01 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, Україна, актовий запис №769, останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Красний Луч, Луганська область, Україна.

Листом Києво-Святошинського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області заявниці повідомлено, що в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян відсутня інформація про народження її дідуся на території України та їй було рекомендовано усунути зазначені недоліки для подальшого розгляду її заяви про набуття нею громадянства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.496 ЦПК України іноземці мають право звертатись до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів та мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав

Приписами ст.315 ч.2 п.7 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Заявник вказує, що встановлення факту народження дідуся в м. Красний Луч, Луганської області, Україна, необхідно для ініціювання процедури набуття і оформлення громадянства України на підставі ст.8 ч.1 Закону України «Про громадянство» як особа, чий дід народився до 24 серпня 1991 року на території України.

Так, питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є ЗУ «Про громадянство України» та Указ Президента України від 27.03.2001 року № 215 «Питання організації виконання ЗУ «Про громадянство України».

Підстави набуття особою громадянства України визначаються індивідуально, залежно від її місця народження, походження, проживання, родинних зв`язків тощо.

Згідно ст.4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Відповідно до Конституції України правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної лади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначає Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 №2235-111.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» громадянами України є, зокрема усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України постійно проживали на території України, а також особи, які проживали в Україні і не були громадянами інших держав станом на 24 серпня 1991 року або прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року , що має підтверджуватись документами про прописку.

Статтею 6 Закону України «Про громадянство» визначені підстави набуття громадянства, зокрема і за територіальним походженням (п.2)

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про громадянство України», яка регулює підстави набуття громадянство за територіальним походженням, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Тобто, статтею 8 Закону передбачено, що право набути громадянство України за територіальним походженням мають не лише особи, які самі народилися до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", але, зокрема, якщо її дід чи баба народились на даній території.

Відповідно до п. 28 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України і виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001 року № 215, в редакції Указу Президента України від 27.06.2006 року № 588/2006 зі змінами, для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, дід чи баба якої народилися до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або на інших територіях, що входили на момент їх народження до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 24 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт народження діда чи баби заявника на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту; б) документи, що засвідчують родинні стосунки заявника відповідно з дідом чи бабою, які народилися на територіях, зазначених у абзаці першому цього пункту.

В судовому засіданні достеменно встановлено, що дід заявниці - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Красний Луч, Луганська область, Україна, що підтверджується наданим суду заявником свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 виданого 01 лютого 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, Україна.

Таким чином, враховуючи вимоги законодавства та наявність відповідних документів у заявниці, суд вважає, що відсутні правові підстави для звернення до суду із заявою про встановлення факту народження її діда на території України, оскільки даний факт вже встановлений у свідоцтві про його народження, який заявниця надала суду.

Оскільки заявницею не надано доказів того, що їй було відмовлено у встановленні належності до громадянства України, тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження її дідуся на території України є передчасною.

Керуючись ст.ст.4, 13, 76-80, 89, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 294, 293-294, 315, 319, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Києво-Святошинський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення юридичного факту відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05 червня 2020 року.

Суддя Н.С.Пінкевич