Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/520/20
Провадження №: 2/332/648/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2020 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Яцуна О.С.,
за участю секретаря Коваль В.А.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району, в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -
05.03.2020 орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Заводському району звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в обґрунтування якого зазначив наступне. Відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір дитини - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, мешкає окремо від дитини, вихованням та утриманням доньки не займається, її життям та здоров`ям не цікавиться. Неповнолітня ОСОБА_1 проживає зі старшою сестрою, ОСОБА_4 , 1990 р.н., яка останнім часом стала вживати алкогольні напої, у зв`язку із чим дитина фактично залишилась без піклування батьків та потребує соціального захисту. На підставі викладеного, позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_1 , а також стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої дитини на користь закладу або особи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, до досягнення нею повноліття.
Від представника позивача - Іванченко О.С. , надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав, а тому суд прийшов до переконання про можливість розгляду справи за його відсутності.
На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9).
Матір`ю неповнолітньої ОСОБА_1 в свідоцтві про народження зазначена ОСОБА_4 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.11).
З 22.11.2019 неповнолітня ОСОБА_1 перебуває на профілактичному обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як така, що опинилась у складних життєвих обставинах, у зв`язку із ухиленням батьком ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків.
23.01.2020 до відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради надійшло повідомлення від Запорізької загальноосвітньої школи № 21 про те, що неповнолітня ОСОБА_1 фактично залишилась без піклування батьків та потребує соціального захисту (а.с.8).
Спеціалістами відділу по Заводському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради було обстежено умови проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлено, що ОСОБА_1 разом зі старшою сестрою ОСОБА_4 мешкають в будинку, який складається з двох кімнат, коридору та кухні, туалет на вулиці, відсутнє водопостачання. В одній кімнаті є розкладний диван, шафа для одягу, в другій кімнаті наявний сервант, шафа для одягу, на підлозі матрац з постільною білизною, два дитячих ліжка в розібраному вигляді, стіл та полиці. Помешкання потребує ремонту, вологого прибирання, винесення сміття та проведення водопостачання (а.с.16).
З метою з`ясування місця фактичного проживання ОСОБА_2 зроблено запит до служби у справах дітей Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області щодо обстеження умов проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно відповіді служби № 222-11/11 від 29.11.2019, житловий будинок за вищевказаною адресою, що належав ОСОБА_2 , був проданий 14.02.2017, за зазначеною адресою ОСОБА_2 не проживає, його місцезнаходження не відоме (а.с.14).
Як вбачається із характеристики ОСОБА_1 , наданої класним керівником ОСОБА_8 , ОСОБА_1 навчається у ЗОШ № 21 у 9 класі, має все необхідне для навчання. Мати померла у травні 2019 року, батько не працює, зловживає алкоголем, з родиною не проживає, матеріально не допомагає. За виховання ОСОБА_1 відповідає старша сестра - ОСОБА_4 , 1991 р.н., взаємовідносини між сестрами доброзичливі (а.с.12).
Відповідно до копії листа № 01-24/234 від 28.11.2019, у Комунальному некомерційному підприємстві «Цент первинної медико-санітарної допомоги №4» спостерігається ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рекомендації щодо лікування та медичного спостереження за дівчинкою виконує старша сестра (а.с.13).
Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 № 18.02/01-27-171 від 28.02.2020, районна адміністрація Запорізької міської ради по Заводському району, як орган опіки та піклування, беручи до уваги, що батько самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, вихованням та утриманням доньки не займається, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання та підготовку до самостійного життя, не проявляє відносно неповнолітньої батьківського піклування, родинний зв`язок з нею не підтримує, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, керуючись ст. 164 Сімейного кодексу України, вирішила, що ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини.
Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За роз`ясненнями, наданими у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування відповідачем своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 .
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд у відповідності зі ст.ст. 182, 183 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів щомісяця, починаючи стягнення із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд, -
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь закладу або особи, яка буде здійснювати опіку над дитиною, аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 березня 2020 року і до досягнення ОСОБА_1 повноліття.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
У відповідності до п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Суддя: О.С. Яцун