ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 грудня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/1258/20

Головуючий у першій інстанції Ільченко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1286/20

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Онищенко О.І.,

за участю секретаря Бивалькевич Т.В.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Головне управління Національної поліції в Чернігівській області,

третя особа слідчий слідчого відділення Прилуцького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Безбородько Володимир Миколайович,

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ,

на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 вересня 2020 року, час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 08.09.2020, м. Прилуки,

УСТАНОВИВ:

У травні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі за текстом ГУНП в Чернігівській обл.), в якому просив стягнути з Державного бюджету України відшкодування моральної шкоди у розмірі 9446 грн 00 коп. шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України через Державну казначейську службу України. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 в ході досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074, надавалася правова допомога підозрюваному ОСОБА_2 . Слідчий слідчого відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській обл. Безбородько В.М. звернувся до слідчого-судді з клопотанням про встановлення терміну для ознайомлення з матеріалами вказаного кримінального провадження. Після погодження дати ознайомлення і саме в узгоджену ними дату - 05.11.2019 позивач та ОСОБА_2 з`явилися до Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській обл. Для підтвердження повноважень захисника Фесик І.А. пред`явив слідчому ОСОБА_3 оригінал ордера та завірену копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю. Проте слідчим відмовлено ОСОБА_1 у доступі до матеріалів кримінального провадження № 0000074 на тій підставі, що ним надано не всі необхідні документи, що підтверджували б його повноваження. Відмовою у доступі позивача до матеріалів кримінального провадження слідчий ОСОБА_3 принизив його ділову та професійну репутацію, створивши у його клієнта враження про низький професіоналізм позивача. У зв`язку з цим останньому довелося виправдовуватися перед ОСОБА_2 та пояснювати про незаконність дій слідчого. Внаслідок таких дій слідчого Фесик Р.В. мав намір розірвати укладений з ОСОБА_1 договір про надання правової дпомоги. Позивач оскаржив дії слідчого до Прилуцького міськрайонного суду. Ухвалою цього суду від 13.11.2019 скаргу ОСОБА_1 задоволено: вищевказані дії слідчого визнано незаконними і його зобов`язано надати доступ до матеріалів кримінального провадження № 0000074 для ознайомлення підозрюваному ОСОБА_2 та його захисникам Геєцю В.А. й ОСОБА_1 . Вищеописаними незаконними діями слідчого ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, яка полягає у стражданнях внаслідок приниження слідчим його ділової репутації, для відновлення якої останній звертався до суду зі згаданою скаргою. Необхідність її складання призвела до того, що ОСОБА_1 довелося працювати у позаробочий час, а також витрачати час на відвідування суду. З урахуванням вимог розумності, справедливості, характеру правопорушення та глибини душевних страждань розмір моральної шкоди позивач оцінює у 9446 грн 00 коп.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд виходив з того, що позовні вимоги є недоведеними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. Доводи скарги зводяться до того, що:

- факт незаконних дій слідчого ОСОБА_3 не потребує доведення, оскільки це встановлено рішенням Прилуцького міськрайонного суду від 13.11.2019,

- суд не врахував, що негативні емоції у позивача виникли внаслідок незаконної відмови у доступі до матеріалів кримінального провадження, приниженні ділової та професійної репутації адвоката перед клієнтом та у прикладанні додаткових зусиль для відновлення ділової репутації, і що ці негативні емоції перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з діями слідчого,

- предметом спору на досудовому слідстві було не зобов`язання слідчого надати доступ до матеріалів кримінального провадження, а визнання незаконними дій слідчого, який вимагав від адвоката надати додаткові документи для підтвердження своїх повноважень.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУНП в Чернігівській обл. просить залишити її без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає відхиленню.

У справі встановлено таке.

У листопаді 2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду зі скаргою на дії слідчого слідчого відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській обл. Безбородька В.М., в якій просив визнати їх незаконними та зобов`язати слідчого надати доступ до матеріалів кримінального провадження, внесеного 22.09.2016 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. Скарга обґрунтовувалася таким. 05.11.2019 - після погодження дати ознайомлення з вказаним провадженням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з`явилися з цією метою до Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській обл. На підтвердження адвокатських повноважень ОСОБА_1 надав слідчому ОСОБА_3 оригінал ордера та завірену копію свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю. Проте слідчим незаконно, всупереч п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК України, відмовлено ОСОБА_1 й ОСОБА_2 у наданні на ознайомлення матеріалів вищеназваного кримінального провадження на тій підставі, що ОСОБА_1 повинен надати іще й договір про надання правової допомоги з ОСОБА_2 (примірник цієї скарги на арк. 10-11).

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду від 13.11.2019 у справі № 742/282/17, яка набрала законної сили з цієї ж дати, вищевказану скаргу задоволено й слідчого слідчого відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській обл. Безбородька В.М. зобов`язано до 12 год. 00 хв. 20.11.2019 надати для ознайомлення підозрюваному ОСОБА_2 і його захисникам адвокатам Геєцю В.А. та Фесику І.А. доступ до матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000074 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України. З мотивувальної частини цієї ухвали вбачається, що:

- підставою задоволення скарги ОСОБА_1 є встановлення у ході судового розгляду його скарги протиправного ненадання доступу останньому слідчим Безбородьком В.М. до матеріалів кримінальної справи № 0000074;

- протиправність дій слідчого виразилася у недопуску адвоката ОСОБА_1 до ознайомлення з названою справою незважаючи на надання йому документів, передбачених ст. 50 КПК України, що підтверджують повноваження у ній ОСОБА_1 на захист підозрюваного (копія ухвали на арк. 8-9).

Наведені обставини жодним з учасників справи не оспорюються.

Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, і встановлених у справі обставин доводить суд таких висновків.

Згідно з позовною заявою, моральна шкода, яку вимагає відшкодувати ОСОБА_1 , спричинена йому неправомірними перешкодами посадової особи органу державної влади - слідчого слідчого відділення Прилуцького відділу поліції ГУНП в Чернігівській обл. Безбородька В.М. у реалізації належного йому як адвокату (учаснику кримінального провадження) права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Стаття 1174 ЦК України приписує, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою.

У спірних правовідносинах позивач ОСОБА_1 мав статус адвоката (захисника).

Виходячи з сенсу КПК України, Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і всіх інших нормативних актів, які регулюють спірні правовідносини, відновлення всіх порушених прав адвоката (захисника), якими його наділило чинне законодавство для участі у кримінальному провадженні, можливе лише у межах та у спосіб, що передбачені кримінально-процесуальним законодавством. Саме у цих межах і у такий спосіб права ОСОБА_1 , про які йдеться у позовній заяві, повністю відновлено судом внаслідок постановлення ухвали про задоволення його скарги у справі № 742/282/17. Статті 15, 16, 23, 1166, 1167, 1176, 1173 і 1174 ЦК України, на які він посилається у позовній заяві, на спірні правовідносини не поширюються, а отже ці статті не можуть бути підставою для задоволення позову.

За змістом ст.ст. 263 ч. 2, 264 ч. 1 пп. 1, 2 ЦПК України у їх сукупності, висновок місцевого суду про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 є юридично некоректним.

Отож висновок місцевого суду про відмову в позові є вірним, а мотиви, з яких він дійшов цього висновку, є хибними. Тому оскаржуване рішення підлягає зміні в частині мотивів відмови у задоволенні позову і залишенню без змін в іншій частині.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 376 ч. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 вересня 2020 року змінити в частині мотивів відмови у задоволенні позову, виклавши їх у редакції, що наведена в мотивувальній частині цієї постанови.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня її складення.

Головуючий: Судді: