Справа №705/3418/17
2/705/278/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді Білик О.В.

за участю секретаря судового засідання Остропольської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Животовська Наталія Георгіївна про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Животовська Н.Г. про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності. В позові позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом про смерть № 84 від 26 січня 2016 року, проведеним відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складалася з нерухомого майна. У позові вказано, що спадкоємцями першої черги, після смерті ОСОБА_3 , відповідно до ст. 1261 ЦК України є його дружина ОСОБА_2 і донька ОСОБА_1 позивач. ОСОБА_3 за життя належним йому майном не розпорядився і тому спадкування здійснювалося за законом. Позивач зазначає, що вона як спадкоємець першої черги, подала заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк, тобто протягом шести місяців, після смерті батька, що підтверджується витягом із спадкового реєстру. 04.10.2016 ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, а на Ѕ частину даної квартири 15.08.2016 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_2 . В липні місяці 2017 року, ОСОБА_1 дізналась від своїх родичів, що квартира АДРЕСА_1 є її власністю і не повинна входити до спадкового майна. Квартира АДРЕСА_1 була оформлена ОСОБА_3 на своє ім`я в 2006 році при обміні квартири АДРЕСА_2 на спірну квартиру. У позові вказано, що квартира АДРЕСА_2 належала неповнолітній ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 29.12.2004, яку подарував позивачці дідусь ОСОБА_4 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно. На момент дарування квартири та проведення обміну квартири АДРЕСА_2 на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 була неповнолітня, а тому всі дії по обміну квартир вчиняв її батько ОСОБА_3 на підставі дозволу отриманого від органу опіки та піклування. Після проведення обміну квартири, батько зобов`язаний був подарувати квартиру АДРЕСА_1 своїй доньці ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради від 22 червня 2006 року № 329, в якому зазначено, що продаж квартири АДРЕСА_2 , яка належить неповнолітній ОСОБА_1 , дозволяється при умові, що дитина буде обдарована квартирою за адресою АДРЕСА_3 . У позові вказано, що батько позивача, отримавши дозвіл органу опіки і піклування на вчинення обміну житла доньки на спірну квартиру, зобов`язаний був подарувати квартиру АДРЕСА_1 своїй доньці ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що документи зберігалися у батька і з документами про право власності на спірну квартиру позивач не була ознайомлена, а також і з рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради. Квартира АДРЕСА_1 відповідно до записів у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрацію прав власності, була оформлена на ОСОБА_3 , але відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради від 22.06.2006 року № 329, ОСОБА_3 зобов`язаний був переоформити дане житло на свою неповнолітню доньку ОСОБА_1 , але рішення не виконав. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , видане 15 серпня 2016 року приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Животовською Н.Г. на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 . Скасувати реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 зареєстровану за 15913872 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Животовською Н.Г. 15 серпня 2016 року за ОСОБА_2 . Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

08.11.2019 року на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 про збільшення позовних вимог, в якій просить суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , видане 15.08.2016 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Животовською Н.Г., зареєстроване в реєстрі за № 2671 на ім`я ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , видане 04.10.2016 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Животовською Н.Г., зареєстроване в реєстрі за № 3186 на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Скасувати реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , зареєстровану за номером 15913872 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Животовською Н.Г. 15.08.2016, в якому власником значиться ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Скасувати реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , зареєстровану за номером 16721050 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Животовською Н.Г. 04.10.2016 року, в якому власником значиться ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 . Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, довірила свої інтереси в суді представляти своєму представнику адвокату Усатюк О.В.

Представник позивача- адвокат Усатюк О.В в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача. У заяві адвокат збільшені позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнала та не заперечувала проти його задоволення.

Третя особа приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Животовська Н.Г. в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши позовну заяву, враховуючи викладені в позовній заяві фактичні обставини, на підтвердження яких надані письмові докази та які відповідачем не були заперечені, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у зв`язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 15.05.2017, ОСОБА_1 на підставі договору дарування, зареєстрованого за № 2935 від 04.07.2001 належала квартира АДРЕСА_2 , що була останній подарована ОСОБА_4 21.08.2006 на підставі договору купівлі-продажу відповідну квартиру у власність придбав ОСОБА_6 .

Відповідно до архівного витягу з рішення № 329 виконавчого комітету Уманської міської ради від 22.06.2006 «Про надання дозволу на укладення угод, що потребують нотаріального посвідчення», виконком міської ради вирішено надати дозвіл на укладення угод, що потребують нотаріального посвідчення від імені малолітніх та неповнолітніх дітей: … 1.5. батьку ОСОБА_3 дати згоду прийняти в дар неповнолітньою дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 двокімнатної квартири загальною площею 46,7 кв.м., в тому числі житловою 28,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 ; 1.6. батьку ОСОБА_3 дати згоду на продаж неповнолітньою дочкою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , двокімнатної квартири загальною площею 47,2 кв.м., в тому числі житловою площею 32,0 кв.м., за адресою: АДРЕСА_4 , при умові, що дитина буде обдарована квартирою за адресою: АДРЕСА_3 ( а.с. 11).

У зв`язку з вказаною обставиною, 15.08.2006 ОСОБА_3 подарував ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування квартири, посвідчений приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Очеретяною В.В.. У договорі вказано, що вказана квартира належить дарувальнику на підставі договору обміну квартир, посвідченого приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області Кучер О.І. 02.06.2006, реєстр за № 4124.

Відповідно до ч.1 ст..3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» ( в редакції, яка діяла на момент вчинення відповідних правовідносин), речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно п.1 ч.1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» ( в редакції, яка діяла на момент вчинення відповідних правовідносин), обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, у тому числі право власності на нерухоме майно.

Однак ОСОБА_3 не звернувся до уповноважених органів та не здійснив державну реєстрацію квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.. 177 СК України батьки управляють майном, належним малолітній дитині, без спеціального на те повноваження. Батьки зобов`язані дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах. Якщо малолітня дитина може самостійно визначити свої потреби та інтереси, батьки здійснюють управління її майном, враховуючи такі потреби та інтереси.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 26.01.2016 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Умані Черкаської області ( а.с. 8).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.2016 спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 є його дружина ОСОБА_2 Ѕ частка у спадщині, дочка ОСОБА_1 Ѕ частка у спадщині. Спадщина, на яку в указаній частці видано це свідоцтво, складається з квартири за номером АДРЕСА_1 , належної спадкодавцю на підставі дублікату договору обміну квартир, виданого Кучер О.І., приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області 21.10.2014 реєстровий номер № 1394 (замість втраченого договору обміну квартир, посвідченого Кучер О.І., приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області 02.06.2006 року, реєстровий номер 4124) ( а.с. 10).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по Ѕ частки зареєстровано право приватної спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 04.10.2016 та свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане 15.08.2016.

Свідоцтво про право на спадщину це правовстановлюючий документ, що посвідчує виникнення у спадкоємця права власності на спадкове майно. Видачею свідоцтва про право на спадщину завершується процес оформлення спадкових прав.

Порядок визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину врегульовано статтею 1301 ЦК України, якою передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18) у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з роз`яснень, викладених у п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним лише за рішенням суду.

За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, враховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 258, 259, 263-264, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус Уманського міського нотаріального округу Животовська Наталія Георгіївна про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним та визнання права власності задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , видане 15.08.2016 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Животовською Н.Г., зареєстроване в реєстрі за № 2671 на ім`я ОСОБА_2 , після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , видане 04.10.2016 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Животовською Н.Г., зареєстроване в реєстрі за № 3186 на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Скасувати реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , зареєстровану за номером 15913872 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Животовською Н.Г. 15.08.2016, в якому власником значиться ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Скасувати реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме: на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , зареєстровану за номером 16721050 приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Животовською Н.Г. 04.10.2016 року, в якому власником значиться ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживаючої по АДРЕСА_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , судові витрати в розмірі 840 грн. 80коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя О.В. Білик