Ухвала

20 січня 2020року

м. Київ

справа № 296/12596/15

провадження № 61-39797св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 30 травня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Заочним рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 11 грудня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договорами позики у загальному розмірі 24 225 027 грн, в тому числі: за договором позики від 22 листопада 2011 року - в сумі 1 650 000 грн; за договором позики від 12 березня 2012 року - в сумі 450 000 грн; за договором позики від 01 листопада 2012 року - в сумі 1 926 000 грн; за договором позики від 01 листопада 2012 року - в сумі 653 000 грн; за договором позики від 07 серпня 2013 року - в сумі 1 750 000 грн; за договором позики від 07 серпня 2013 року - в сумі 1 000 000 грн; за договором позики від 07 жовтня 2013 року - в сумі 1 080 000 грн; за договором позики від 14 листопада 2013 року - в сумі 1 160 000 грн; за договором позики від 02 січня 2014 року - в сумі 1 818 000 грн; за договором позики від 01 березня 2014 року - в сумі 1 222 000 грн; за договором позики від 01 березня 2014 року - в сумі 1 915 000 грн; за договором позики від 01 червня 2014 року - в сумі 1 356 800 грн; за договором позики від 01 червня 2014 року - в сумі 2 126 227 грн; за договором позики від 15 січня 2015 року - в сумі 1 330 000 грн; за договором позики від 15 січня 2015 року - в сумі 4 788 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором поруки в розмірі 2 000 грн. У задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором від 18 жовтня 2011 року, згідно з яким передано грошові кошти в сумі 563 775 грн з терміном повернення до 01 січня 2012 року, та договором від 02 листопада 2011 року, згідно з яким передано грошові кошти в сумі 306 400 грн з терміном повернення до 01 січня 2012 року, відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 26 квітня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11 грудня 2017 року залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог цієї ухвали.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 30 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11 грудня 2017 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 30 травня 2018 року, а справу направити для продовження розгляду або на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись порушення цим судом норм процесуального права.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 30 липня 2018 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Корольовського районного суду міста Житомира.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 30 травня 2018 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другою судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов