Справа № 344/7242/20
Провадження № 2/344/2529/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

за участі секретаря судового засідання Грегулецької Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позов ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що 13/12/2017 позивач та ОСОБА_2 уклали договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/8100351, за яким застраховано відповідальність при використанні автомобіля «Мерседес Бенц» з державним номерним знаком НОМЕР_1 . 29/12/2017 по вул. Пасічна 1 в м. Івано-Франківськ мала місце ДТП за участі застрахованого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який під час реверсивного руху не врахував дорожню обстановку та умови і допустив зіткнення із транспортним засобом «Форд Фієста», який не перебував в русі, в якому перебував ОСОБА_3 . Після ДТП відповідач залишив місце події. Зазначені обставини встановлено постановою Івано-Франківського міського суду від 30/01/2018 в справі №344/220/18, якою відповідача притягнуто до відповідальності за ст. 122-4, 124 КУпАП. 04/01/2018 позивач отримав від потерпілого повідомлення про ДТП №16342, а 30/07/2018 заяву на виплату страхового відшкодування. 01/08/2018 позивач сплатив грошові кошти на відшкодування потерпілому за зазначеним договором страхування за п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до зазначеного позивач просив суд стягнути з відповідача 8500 гривень майнової шкоди, 2102 гривень судового збору.

Позивач подав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позов.

Відповідач та третя особа не прибули в судове засідання.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини по справі Пономарьов проти України (Заява № 3236/03) вказано: ... сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, рішення у справі (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

Отже правові наслідки не прибуття в судове засіданні сторін та їх уповноважених представників покладено повністю на відповідні сторони.

Судом встановлено наступні обставини.

14/12/2017 складено поліс №АК/8100351, за яким застраховано цивільну відповідальність за заподіяння шкоди третім особам при використанні автомобіля «Мерседес Бенц 260 Е» з державним номерним знаком НОМЕР_1 до 13/12/2018.

30/01/2018 ухвалено постанову Івано-Франківського міського суду, якою встановлено, що 29/12/2017 по вул. Пасічна 1 в м. Івано-Франківськ мала місце ДТП за участі застрахованого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , який під час реверсивного руху не врахував дорожню обстановку та умови і допустив зіткнення із транспортним засобом «Форд Фієста». Постановою визнано винуватим у вчинені ДТП ОСОБА_1 за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

04/01/2018 від ОСОБА_3 надійшло повідомлення до позивача про ДТП від 29/12/2017.

13/07/2018 від ОСОБА_3 надійшла заява до позивача про відшкодування шкоди, завданої ДТП від 29/12/2017, в якій позивач та ОСОБА_3 погодили розмір відшкодування 9000 гривень, з яких 500 гривень франшиза.

04/01/2018 складено акт огляду транспортного засобу та встановлено пошкодження автомобіля ОСОБА_3

01/08/2018 позивачем складено страховий акт №16342/18-Е.

13/07/2018 позивачем складено розрахунок суми страхового відшкодування за зазначеним ДТП на суму 8500 гривень за вартістю робіт на суму 9000 гривень.

01/08/2018 позивач сплатив ОСОБА_3 8500 гривень страхового відшкодування за зазначеним ДТП.

10/09/2018 позивач склав вимогу відповідачу сплатити 8500 гривень страхового відшкодування за зазначеним ДТП, що сплачено позивачем ОСОБА_3

05/07/2019 адвокат, в інтересі позивача склав претензію відповідачу сплатити 8500 гривень страхового відшкодування за зазначеним ДТП, що сплачено позивачем ОСОБА_3 .

Відповідно до платіжного документу №2724 позивач сплатив 2102 гривень судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В ч. 3 ст. 22 ЦК України вказано, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний: протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Отже страховик за договором страхування, у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Позивачем виконано його обов`язок за договором страхування цивільно-правової відповідальності водія «Мерседес Бенц» з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже судом визнано винуватим відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, внаслідок якого заподіяно майнову шкоду ОСОБА_3 , яку виплачено позивачем.

В ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

В ч. 1 ст. 1166 ЦК України вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В ч. 2 ст. 1166 ЦК України вказано, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже відповідач не довів перед судом, що майнову шкоду завдано не з його вини.

Разом з цим відповідача визнано винуватим у вчиненні ДТП судовим рішенням.

Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КУпАП у зв?язку із тим, що він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Таким чином позивачем доведено правові підстави позову, а відповідачем не спростовано ні фактичні обставини спору, ні юридичну оцінку позивачем спірних правовідносин.

В ч. 4 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже негативні наслідки не виконання відповідачем обов`язку щодо спростування обставин, які мають значення для справи, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідного відповідача.

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Таким чином на відповідача на підставі принципу змагальності цивільних процесуальних відносин покладено обов`язок на спростування доводів позивача щодо порушення його прав.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем сплачено судові витрати, які підлягають покладенню на відповідача.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити;

стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ПАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна» () 8500 гривень майнової шкоди, 2102 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.