Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4411/19
Провадження №: 2/332/350/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м.Запоріжжя в складі:
Головуючого судді: Марченко Н.В.
при секретарі: Фурдак В.Й.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Запорізький завод Феросплавів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь яких клопотань від відповідачів не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши докази по справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , проживають і є наймачами квартири АДРЕСА_1 (а.с.61). Багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 , не увійшов до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства Запорізький завод феросплавів» у процесі приватизації, але перебуває на балансі АТ «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ» і перебуває в оперативному управлінні - є державним майном до моменту передачі його у комунальну власність. Отже, АТ «ЗФЗ» починаючи з 30.05.1995 року є балансоутримувачем вищезазначеного житлового будинку.
Починаючи з 05 жовтня 1984 року і до теперішнього часу AT «ЗФЗ» надає житлово-комунальні послуги відповідачам на підставі Закону України «Про житлово- комунальні послуг», Закону України «Про теплопостачання», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Постанови Кабінету міністрів України від 20.05.2009 року №529, Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та інших нормативних актів.
На виконання послуг з надання централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення Відповідачам, ВАТ «Запорізький завод феросплавів» уклав на користь власників квартир, орендарів квартир, квартиронаймачів АДРЕСА_1 з Концерном «Міські теплові мережі Договір №702501 від 01.09.2010 року купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (а.с.11-19)
У свою чергу, відповідно до приписів нормативно-правових актів, між Виконавцем - ВАТ «Запорізький завод феросплавів» (правонаступником якого з 02.05.2018р. є АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ») та Споживачем - наймачі квартири АДРЕСА_1 , укладено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення і присвоєно обліковий код споживача № НОМЕР_1 (особовий рахунок) . Від підписання договору відповідачі відмовились.
Відповідно до позиції Верховного суду України, викладеної у постанові від 10.10.2012р. № 6-110цс12, укладання договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору. Відмова споживача послуг від укладання договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст.6, ст.ст. . 627, 630 Цивільного кодексу України, cm. cm. 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який діяв до 19.05.2019 року.
Відповідно до п.1 договору №1 виконавець зобов`язується своєчасно надати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної га гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.
Згідно пп.1 п.2 Договору №1 суб`єктом користування послугами є власник (наймач, орендар) житлового приміщення (квартири та члени його сім`ї), а саме:
- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Пункт 6 Договору №1 передбачає, що розмір щомісячної плати за послуги з централізованого опалення визначається згідно з нормативами (нормами) споживання та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості діб надання цієї послуги і місяць, який є розрахунковим у разі відсутності засобів обліку.
Як вбачається з п.9 Договору №1, розрахунковим періодом є календарний місяць, якщо інше не встановлено договором. Оплата послуг здійснюється не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).
Відповідно до п.17. договору №1 Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
Відповідно до приписів нормативно-правових актів між Виконавцем - ВАТ «Запорізький завод феросплавів» та Споживачем - наймачі квартири АДРЕСА_1 , укладено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.
Згідно п.1. Договору №2 виконавець забезпечує надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а саме прибирання внутрішньо- будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо) у будинку АДРЕСА_1 , а споживач своєчасно забезпечує оплату таких послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором.
Пункт 5 договору №2 передбачає, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної система оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Відповідно до п.п.1 п.11 договору споживач зобов`язаний оплачувати послуги у встановлені договором строки.
Від підписання вищезазначених типових договорів Відповідачі - відмовились, тому Позивач не може надати до суду підписанні типові договори укладені між виконавцем, послуг та споживачами.
При цьому квартиронаймачі АДРЕСА_1 фактично отримують житлово-комунальні послуги за затвердженими типовими договорами, від підписання яких відмовились, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини.
За період з 1 липня 2015 року по 31.08.2019 року AT «ЗФЗ» нараховував відповідачам плату за надані послуги з теплопостачання, утримання будинку та прибудинкової території, вивіз сміття, відповідно до діючих тарифів (а.с.8-10).
Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги були затверджені органами місцевого самоврядування, а саме:
-рішенням №125 від 23.03.2018 Запорізької міської ради (а.с.57-60).
Однак Відповідачі не здійснювали плату в повному обсязі (часткова оплата) за надані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за надані послуги в розмірі 10 986,03 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 267 Цивільного кодексу України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.
Стаття 509 Цивільний кодекс України встановлює, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст. 11 ЦКУ, до яких зокрема відносяться договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦКУ).
Відповідно до ст. 627 ЦКУ сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Як вбачається зі ст. 632 ЦКУ, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки, тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
За ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ст. 629 ЦКУ, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтями 525, 526 ЦКУ зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння зміна умов зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.
Статтею 629 ЦКУ передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 903 ЦК України передбачено що якщо договором передбачено надання " за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця.
Як вбачається з п.п.2 п. 1 ст. 7 Закону «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право без додаткової оплати одержувати від виконавця житлово-комунальних послуг інформацію про ціни/тарифи, загальну вартість місячного платежу, структуру ціни/тарифу, норми споживання та порядок надання відповідної послуги, а також про її споживчі властивості.
Згідно п.п. 5 п. 2 ст. 7 споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово- комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до п.п. 10 п. 2 ст. 7 Закону споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.
Пункт 1 ст. 9 Закону України передбачає, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісячно, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону (п.1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
Суд, аналізуючи і оцінюючи докази по справі, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Запорізький завод Феросплавів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства «Запорізький завод Феросплавів» судовий збір по 960 грн. 50 коп. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: Н.В.Марченко