УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 рокусмт ПетровеСправа № 941/1588/20
Провадження № 2/941/386/20

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Кравченко О.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Петрове Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , від імені якого діє ОСОБА_1 , до Державної установи "Петрівська виправна колонія (№ 49)" про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Петрівського районного суду Кіровоградської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 , від імені якого діє ОСОБА_1 , до Державної установи "Петрівська виправна колонія (№ 49)" про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року провадження у зазначеній справі було відкрито, та справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

У підготовчому судовому засіданні 09.12.2020 року представник відповідача -

ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, у звязку з тим, що набрало законної сили рішення суду Петрівського районного суду Кіровоградської області від 05.05.20 року, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а саме за позовом ОСОБА_2 до Державної установи "Петрівська виправна колонія (№ 49)" про визнання звільнення протиправним, поновлення на роботі, а також виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Представник позивача ОСОБА_1 проти задоволення вказаного клопотання заперечив, обгрунтовуючи це тим, що під час винесення рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 05.05.20 року, а також додаткового рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області 26.10.2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державної установи "Петрівська виправна колонія (№49)" про визнання звільнення протиправним, поновлення на роботі, а також виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позовна вимога про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом не була розглянута, оскільки позивач не надав розрахунку щодо виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а суд сам не може вийти за межі позовних вимог.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо , зокрема, набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Оскільки позовна вимога про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом не була розглянута, так як позивач не надав розрахунку щодо виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу, тобто, судом не приймалося рішення за цією позовною вимогою про задоволення або відмову у задоволенні, суд вважає, спір між сторонами не врегульовано та є невизначеність у правах і обов`язках сторін, а тому не вбачає підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України, для закриття провадження у справі, і відмовляє у задоволенні клопотання представника відповідача, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 3 травня 2018 року у справі № 404/251/17 (касаційне провадження № 61-13405св18).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.200, 255 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про закриття провадження у справі за п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя