Справа № 265/1736/20
Провадження № 2/265/941/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову

15 грудня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді - Копилової Л.В.,

за участю секретаря Куксенко А.С.,

розглянувши заяву позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову,

по справі за його позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що в провадженні суду перебуває справа за його позовними вимогами до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову посилається на те, що предметом спору по даній справі є майно, яке належить йому та його дружині третій особі по справі, яке знаходиться у боксах АДРЕСА_1 . Нещодавно він побачив оголошення на сайті ОLX про те, що відповідачі мають намір продати ці бокси або здати їх в оренду. Однак на даний час розгляд справи триває, а ця обставина зробить неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення його позовних вимог та повернення зазначеного у позові майна.

Просить суд накласти арешт на бокси №№6,7,11 та АДРЕСА_2 та заборонити будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаних боксів.

У відповідності до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п.1 ч.1 ст.150 ЦПК визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту норм діючого законодавства свідчить про те, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення позову обмежує право особи користуватися та розпоряджатися майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмету спору.

За зазначених позивачем у позовній заяві обставин судом встановлено, що між сторонами у справі дійсно існує спір щодо витребування ОСОБА_1 належного йому майна з чужого володіння, яке на даний час знаходиться у гаражних боксах, розташованих по АДРЕСА_3 . Та, як встановлено судом, за вказаною адресою розташована певна кількість таких боксів.

Однак, ні документи, додані до заяви про забезпечення позову, ні матеріали цивільної справи не містять доказів про те, хто є власником гаражних боксів №№ НОМЕР_1 та АДРЕСА_2 , зокрема, відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Таким чином перевірити дану обставину, а також те, чи не порушуються права третіх осіб в даному випадку суд позбавлений можливості.

Постанова слідчого, що міститься в матеріалах цивільної справи, в якій зазначено про те, що власником житлової нерухомості, площею 408 кв.м. по АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 не є документом, який підтверджує її право власності саме на бокси №№ НОМЕР_1 та 12 в розумінні вимог ЦК України.

Посилання позивача ОСОБА_1 на оголошення, яке розміщено на сайті OLX, як на підставу відчуження (продажу, оренди) майна, суд не може розцінювати як доказ відчуження саме гаражних боксів, в яких знаходиться майно позивача, яке він просить суд витребувати, оскільки гаражні бокси в оголошенні неможливо ідентифікувати з майном на яке, позивач просить накласти арешт та нерухомістю, де знаходиться його майно.

Вимога позивача заборонити будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаних боксів, є неконкретною, оскільки не містить відомостей про те кому слід забороняти вчиняти та які саме дії.

Приймаючи до уваги наведені норми, з урахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, співмірності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, які заявник просив вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149- 150 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, по справі за його позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Суддя _______________________