Ухвала

20 січня 2020 року

м. Київ

справа № 753/21777/14-ц

провадження № 61-643ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Альянс» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консоль Плюс», про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.

Згідно із пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить про те, що оскарження ухвал щодо визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, у касаційному порядку непередбачено.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи те, що заявник оскаржує ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року, якими вирішено питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (пункт 25 частини першої статті 353 ЦПК України), зазначені судові рішення не підлягають касаційному оскарженню відповідно до вимог статті 389 ЦПК України і у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись пунктом 9 частини третьої статті 2, частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 02 жовтня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 грудня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Альянс» до ОСОБА_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Консоль Плюс», про стягнення заборгованості.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк