ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/7048/15-ц Номер провадження 22-ц/814/35/20Головуючий у 1-й інстанції Предоляк О. С. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Абрамова П.С., Бондаревської С.М.

за участю секретаря Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року, ухвалене суддею Предоляк О.С., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвіга»», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 20.11.2006 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого позивач надав ОСОБА_2 кредит в іноземній валюті у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 113 670 доларів США.

10.11.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено строки погашення кредиту з 01 по 25 число кожного місяця.

04.02.2009 року між ними укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено схему погашення кредиту на ануітетну, встановлено ануітетний платіж в розмірі 1 203,55 доларів США. День сплати ануітетного платежу 04-го числа кожного місяця. Змінено кінцевий термін повернення кредиту, не пізніше 20 листопада 2021 року.

Також з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, між банком та ОСОБА_3 укладено договір іпотеки від 20.11.2006 року, за умовами якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу приміщення нотаріальної контори, посвідченого Ганночкою О.В., приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу 07.11.2001 р., і зареєстрованого в БТІ в книзі ОН-1 за номер запису № 153, та за реєстраційним номер в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно № 16504003.

Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі. Між тим, ОСОБА_2 належним чином не виконує умови договору, з жовтня 2014 року не здійснює платежі для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання.

У зв`язку з чим позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 листопада 2006 року в розмірі 74 244,76 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 38 580,99 гри.

Звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 20 листопада 2006 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 , що посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 20144, а саме: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу приміщення нотаріальної контори, посвідченого 07.11.2001 р. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., зареєстрованого в БТІ в книзі ОН-1 за номер запису № 153, та за реєстраційним номер в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно № 16504003.

Встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» та встановити початкову ціну, визначеною на підставі оцінки майна здійсненої суб`єктом оціночної діяльності проведеною відповідно до законодавства. З вартості реалізації предметів іпотеки задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (на рахунок № НОМЕР_1 , МФО: 351005, код ЄДРПОУ- 09807750) за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 листопада 2006 року в розмірі 74 244,76 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 38 580,99 грн.

Заочним рішенням Автозаводського районного суду м Кременчука від 01 лютого 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_2 суму боргу з повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту від 20 листопада 2006 року в розмірі 74 244,76 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 38 580,99 грн.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 Встановлено спосіб реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_3 та знаходиться за вищезазначеною адресою, у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», із початковою ціною, визначеною на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 грудня 2016 року заяву ПАТ «УкрСиббанк» про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником задоволено. Замінено боржника - ОСОБА_3 на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Алвіга» (далі - ТОВ «Алвіга») у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення Автозаводського районного суду Полтавської області від 01 лютого 2016 року.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 21 лютого 2017 року рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову в зазначеній частині.

В іншій частині заочне рішення залишено без змін.

Ухвалу суду першої інстанції від 01 грудня 2016 року про заміну сторони виконавчого провадження скасовано та відмовлено у задоволенні зазначеної заяви. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Верховного суду від 10.10.2018 року заочне рішення Автозаводського районного суду м Кременчука від 01 лютого 2016 року та рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21 лютого 2017 року в частині вирішення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення Апеляційного суду Полтавської області від 21 лютого 2017 року залишено без змін.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25 липня 2019 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Алвіга", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , приватний виконавець Скрипник Володимир Леонідович, про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено.

В рахунок погашення заборгованості перед АТ «УкрСиббанк», яка виникла за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20 листопада 2006 року в розмірі 74 244,76 доларів США (сімдесят чотири тисячі двісті сорок чотири долари США 76 центів) та пені в розмірі 38 580,99 грн. (тридцять вісім тисяч п`ятсот вісімдесят грн. 99 коп.) звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 та зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним № 04 за ОСОБА_1 .

Встановлено спосіб реалізації вищевказаного нерухомого майна шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку».

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок № НОМЕР_1 в АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код 09807750) судові витрати в розмірі 2 142 грн. 00 коп. (1827 грн. судовий збір + 315, 00 грн. витрати за публікацію оголошення).

З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 , який є третьою особою, оскарживши його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 прохає скасувати рішення місцевого суду, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість внаслідок неповного з`ясування обставин справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що 27.08.2018 року з електронних торгів він придбав приміщення нотаріальної контори та є добросовісним набувачем вказаного майна. У зв`язку з чим звернення стягнення на предмет іпотеки суперечить вимогам ст.ст. 330, 388 ЦК України та порушує його законні права власника щодо володіння, користування та розпорядженням зазначеним нерухомим майном.

Також посилається на недоведеність того факту, що укладення будь-яких договорів між ОСОБА_3 як іпотекодавцем з будь-якими іншими особами без згоди іпотекодержателя не відноситься до процедури придбання ним нерухомого майна з електронних торгів, з дотриманням передбаченого чинним законодавством порядку, встановленого для виконання судових рішень.

Зазначає, що судом не враховано той факт, що положеннями ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено вичерпний перелік правочинів, укладення яких без згоди іпотекодержателя встановлюється законом недійсним.

Також вказує, що відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» приміщення нотаріальної контори не може бути предметом іпотеки, оскільки було придбано з електронних торгів у порядку встановленому для виконання судових рішень з дотриманням вимог Порядку реалізації арештованого майна.

На думку апелянта, відсутність в Державному реєстрі прав на нерухоме майно будь-яких відомостей, які б свідчили про зареєстровану іпотеку приміщення нотаріальної контори, іпотекодержатедем якої виступає позивач, свідчить про відсутність предмету спору.

Зазначає, що суд залишив поза увагою клопотання про приєднання доказів на підтвердження того, що позивач звертався до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом про визнання бездіяльності приватного виконавця Скрипника Л.В. незаконною та повернення виконавчого документа стягувачу, в задоволенні якого було відмовлено. На думку апелянта, вказані обставини мають значення для правильного вирішення даної справи.

У письмових поясненнях до апеляційної скарги, яке надійшло до апеляційного суду 25.11.2019 р., ОСОБА_1 прохає скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Полтавського апеляційного суду 25.11.2019 р., відповідач ОСОБА_3 прохає скасувати рішення місцевого суду та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_7 , представника третьої особи ОСОБА_1 - ОСОБА_8 , перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що 20.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрсибБанк» та ОСОБА_2 укладений договір про надання споживчого кредиту в іноземній валюті у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 113 670,00 доларів США, строком до 19.11.2017 року.

Згідно додатку № 1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.

Погашення нарахованих процентів відбувається з 01 по 10 число кожного місяця.

У подальшому до договору вносилися зміни щодо строків щомісячного погашення, схеми погашення кредиту та кінцевого терміну повернення кредиту.

10.11.2008 року між банком та ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено строки погашення кредиту з 01 по 25 число кожного місяця.

04.02.2009 року між ними укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно до умов якої змінено схему погашення кредиту на ануїтетну, встановлено ануїтетний платіж у розмірі 1203,55 доларів США. День сплати ануїтетного платежу - 04-го числа кожного місяця. Змінено кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 20 листопада 2021 року.

У забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором, 20.11.2006 року між банком та ОСОБА_3 укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого в іпотеку банку передано нерухоме майно, а саме: приміщення нотаріальної контори, загальною площею 84,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу приміщення нотаріальної контори, посвідченого 07 листопада 2001 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. і зареєстрованого в БТІ в книзі ОН-1 за номер запису № 153, та за реєстраційним номером в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно № 16504003.

Внаслідок неналежного виконання боржником своїх зобов`язань та припинення здійснення щомісячних платежів з жовтня 2014 року, станом на 11.08.2015 року за кредитним договором виникла заборгованість в розмірі 74 244,76 доларів США.

Пеня за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 11 серпня 2015 року нарахована в розмірі 38 580,99 грн.

05.06.2015 року банком відповідачам направлено вимоги про погашення заборгованості, які відповідачами не виконані.

Заочне рішення Автозаводського районного суду м Кременчука від 01 лютого 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму боргу з повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту від 20 листопада 2006 року в розмірі 74 244,76 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 38 580,99 грн. набрало законної сили.

21.11.2015 року ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О. В., продав ТОВ «Алвіга» приміщення нотаріальної контори загальною площею 84,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке було предметом іпотеки за договором від 20.11. 2006 року.

Цього ж дня, приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О. В. зареєстрований договір іпотеки, укладений між ТОВ «Алвіга» та ОСОБА_6 , предметом якого є нежитлове приміщення нотаріальної контори загальною площею 84,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року у справі № 817/872/16, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року, визнано незаконним та скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію припинення обтяження іпотекою приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 , встановленої на підставі договору іпотеки від 20.11.2006 року, Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрсибБанк» та ОСОБА_3 , номер запису про іпотеку 11801282, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 р.: назва реєстру Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер 4084591. 20.11.2006 17:34:37, реєстратор Кременчуцький міський нотаріальний округ. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

26.01.2018 року відповідно до договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. право власності на спірну нерухомість зареєстровано за ОСОБА_9

27.01.2018 року відповідно до договору купівлі продажу, Посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М., право власності на спірну нерухомість зареєстровано за ОСОБА_5

11.09.2018 року відповідно до договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В. право власності на спірну нерухомість зареєстровано за ОСОБА_1 .

Приміщення нотаріальної контори придбано ним з публічних торгів, проведених у виконавчому провадженні, відкритому приватним виконавцем Скрипником В.Л. на виконання виконавчого напису нотаріуса, посвідченого 11.07.2018 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О. В. на користь ОСОБА_6 .

Задовольняючи позов банку та звертаючи стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що у позивача виникло право на задоволення вимог за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до положень чинного законодавства та умов договору, укладеного зі ОСОБА_10 , оскільки вимоги позивача про виконання кредитних зобов`язань в добровільному порядку відповідачами не виконані.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 215 ЦК України проводиться розмежування видів недійсності правочинів на нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (статті 219, 220, 224 ЦК України тощо), та на оспорювані, якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (статті 222, 223, 225 ЦК України тощо).

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною 3 статті 12 Закону України «Про іпотеку» визначено, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 02 березня 2016 року при розгляді справи № 6-308цс16.

Проаналізувавши наведені положення закону, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що договір купівлі-продажу від 21.11.2015 року був укладений іпотекодавцем ОСОБА_3 без попереднього погодження із іпотекодержателем ПАТ «Укрсиббанк», у зв`язку з чим цей договір та подальші правочини, що були вчинені на його підставі, є нікчемними і не потребують визнання даного факту у судовому порядку, оскільки їх недійсність прямо встановлена законом, а саме ч. 3 ст. 12 Закону України «Про іпотеку».

Також судом першої інстанції встановлено, що постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2016 року, яка набрала законної сили, визнано незаконним та скасовано запис у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію припинення обтяження іпотекою приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 , встановленої на підставі договору іпотеки від 20 листопада 2006 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правові наслідки порушення зобов`язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку».

Як передбачено ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 1.4. Договору іпотеки від 20.11.2006 року сторони узгодили, що у випадку невиконання позичальником положень кредитного договору іпотекодержатель має право отримувати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі.

Відповідно до п. 5.1. Договору іпотеки, іпотекодержатель має право задоволення своїх вимог за цим договором та за кредитним договором у випадку невиконання іпотекодавцем своїх зобов`язань за кредитним договором та в інших випадках передбачених цим договором, в тому числі, при простроченні належного платежу та згідно з розділом 4 цього договору.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що боржник за основним зобов`язанням ОСОБА_2 допустила прострочення виконання зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що стягнута заочним рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 01 лютого 2016 року, яке в цій частині набрало законної сили.

Враховуючи те, що судове рішення про стягнення із боржника заборгованості не виконане, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, що відповідає вищенаведеним положенням законодавства та умовами договору.

При цьому, суд першої інстанції вірно послався на те, що загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплено в статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно визначено Законом України «Про іпотеку», згідно із частиною третьою статті 33 якого, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Щодо звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду відповідно до статті 39 Закону України«Про іпотеку» суд у своєму рішенні може встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів, або із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Стаття 41 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього закону.

Відповідно до ч. 7 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», примусове звернення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Відтак, іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Вірно встановивши обставини справи, здійснивши системний аналіз правових норм, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову банку про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 на те, що у Державному реєстрі були відсутні відомості щодо реєстрації обтяження іпотеки за ПАТ «Укрсиббанк» на час проведення електронних торгів, оскільки постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 01.08.2016 року у справі № 817/872/16, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 12.04.2017 року, визнано незаконним та скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію припинення обтяження іпотекою приміщення нотаріальної контори за адресою: АДРЕСА_1 , встановленої на підставі договору іпотеки від 20.11.2006 року, Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрсибБанк» та ОСОБА_3 , номер запису про іпотеку 11801282, відомості про реєстрацію до 01.01.2013 р.: назва реєстру Державний реєстр іпотек, реєстраційний номер 4084591. 20.11.2006 17:34:37, реєстратор Кременчуцький міський нотаріальний округ.

Про наявність вказаного судового рішення позивач повідомив приватного виконавця. У свою чергу, ОСОБА_1 , як покупець спірного нерухомого майна, мав можливість ознайомитися з наявними документами.

Доводи скаржника про те, що судом першої інстанції не залучено до участі у справі третіх осіб ТОВ «Алвіга», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спростовуються наявними у справі доказами, зокрема, уточненнями до позовних вимог, що були подані АТ «УкрСиббанк» 18.06.2019 року, де третіми особами зазначено вищевказаних осіб (том 3 а.с. 93-97).

Посилання апелянта на необхідність застосування постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 р. у справі № 922/3537/17 про визнання недійсним торгів та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, також не приймаються до уваги колегії суддів, оскільки фактичні обставини вказаної справи є відмінними від обставин даної справи.

Також не можуть бути прийняті до уваги посилання представника третьої особи щодо не врахування місцевим судом положення ч. 3 ст 12 Закону України "Про іпотеку", яка визначає вичерпний перелік правочинів, укладення яких без згоди іпотекодержателя встановлюється законом недійсним, оскільки вказана норма встановлює, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Таким чином, при наявності чинного договору іпотеки, укладеного між ПАТ "УкрСиббанк" та ОСОБА_3 , останній без згоди позивача (іпотекодержателя) не мав права на подальше відчуження переданого в іпотеку майна та передачу його в наступну іпотеку.

Рішення місцевого суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам, підстав для скасування рішення суду з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст.368, 375, 382,383,384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 25 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 16.01.2020 р.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді П.С.Абрамов

С.М.Бондаревська