Постанова

Іменем України

30 червня 2020 року

м. Київ

справа № 316/358/18

провадження № 61-43751св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Енергодарський міський голова ОСОБА_3,

треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізька незалежна телерадіокомпанія ТV5», Енергодарський телеканал ЕНТС,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 01 серпня 2018 року у складі колегії суддів: Кухаря С. В., Кочеткової І. В., Подліянової Г. С., у справі за позовом ОСОБА_1 до Енергодарського міського голови ОСОБА_3, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізька незалежна телерадіокомпанія ТV5», Енергодарський телеканал ЕНТС, про захист честі, гідності, ділової репутації та спростування недостовірної інформації, відшкодування моральної шкоди.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на Енергодарському телеканалі ЕНТС Енергодарський міський голова ОСОБА_3 дав наступні твердження (мовою оригіналу): «Перед перерывом, мне была объявлена пидозра о совершении криминального правонарушения по вопросу увольнения в прошлой каденции моей, будучи секретарём Енергодарского городского совета, директора КП «Ритуал» ОСОБА_1 », що підтверджується відеозаписом «ІНФОРМАЦІЯ_5» з 0 хв.18 сек. по 0 хв.46 сек. Також в цьому ж відеозаписі є наступні твердження ОСОБА_3 (мовою оригіналу): « Причиной увольнения этого работника послужило то, что он вёл антиукраинскую деятельность. Он всячески препятствовал выделению земли для захоронения первого героя Энергодара, погибшего в зоне АТО. В дальнейшем он же препятствовал и блокировал установку памятника, который семья привезла и хотела установить на кладбище. Этот человек отказывался выплачивать заработную плату работникам КП «Ритуал», которые в тот момент находились в зоне АТО и защищали наш город и выполняли свой гражданский долг. Мне что нужно было ему орден дать? Я тогда вообще не понимаю, что происходит у нас в стране», що підтверджується відеозаписом «ІНФОРМАЦІЯ_5» з 0 хв. 57 сек. по 01 хв.55 сек. Зазначене інтерв`ю було поширено в мережі «Інтернет» на каналі YouTube.

ІНФОРМАЦІЯ_2 на телепередачі «Тиждень підсумки», стосовно нього - ОСОБА_1 , на Запорізькому телеканалі TV5 ОСОБА_3 дав наступні твердження (далі мовою оригіналу): «Это не личная месть ОСОБА_1, это продолжение политического сериала в Энергодаре, который длится последние полтора года, а именно политические расправы антинародной группы депутатов представителями оппозиционного блока, то есть со мной и депутатским большинством. После ряда неудачных репрессий, в том числе с использованием силовиков, эта антинародная власть пошла на беспрецедентный шаг - использовала сепаратиста, который будучи директором КП «Ритуал» отказывался предоставлять места для захоронения погибших в зоне АТО героев Энергодара. Их обвинения сейчас являются защитой ярого сепаратиста от того, кто стал на защиту памяти наших украинских героев и их осиротевших детей», це підтверджується відеозаписом «ІНФОРМАЦІЯ_4» з 1 хв. 00 сек. по 01 хв. 48 сек. Зазначене інтерв`ю було поширено в мережі «Інтернет» на каналі YouTube ІНФОРМАЦІЯ_3.

ІНФОРМАЦІЯ_7 на Запорізькому телеканалі TV5 Енергодарський міський голова ОСОБА_3 дав інтерв`ю стосовно нього - ОСОБА_1 , в якому сказав (мовою оригіналу): «По рекомендации исполнительного комитета было предложено не продлевать с ним контракт о дальнейшей работе. Причиной стало следующее: этот человек отказывался выплачивать заработную плату работникам КП «Ритуал», которые в тот момент находились в зоне АТО», що підтверджується відеозаписом «ІНФОРМАЦІЯ_6» ІНФОРМАЦІЯ_7 «ІНФОРМАЦІЯ_8» з 8 хв.11 сек. по 08 хв. 36 сек.

Також в цьому ж інтерв`ю з 13 хв. 27 сек. по 13 хв. 35 сек. ОСОБА_3 говорить (мовою оригіналу): « Сегодня представители нашей власти вручили мне пидозру. Мне что нужно было ему орден дать? Я тогда вообще не понимаю, что происходит у нас в стране». Також це інтерв`ю було розміщено в мережі «Інтернет» на каналі YouTube ІНФОРМАЦІЯ_9.

Посилаючись на те, що таким чином ОСОБА_3 розповсюдив інформацію яка, враховуючи характер його діяльності, має негативний зміст, оскільки прямо вказує на те, що позивач нібито займався антиукраїнською діяльністю та був сепаратистом, створює враження його причетності до протиправної діяльності, створює підстави для сприйняття його у якості особи, причетної до вчинення злочинів, що порушує принцип презумпції невинуватості особи, а отже створив уявлення про нього як про недобропорядну людину, заплямував позитивний імідж неправдивою інформацією.

Зазначаючи також, що поширена інформація є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, яка також завдала позивачу моральної шкоди, оскільки після побаченого у позивача стало погано з серцем і він лікувався вдома, але після різкого погіршення стану, був госпіталізований 27 червня 2017 року в ДУ «СМСЧ № 1» м. Енергодар у кардіологічне відділення з діагнозом: гіпертонічна хвороба II, криз, АГII, гіпертензійне серце, високий ризик, де знаходився на лікуванні з 27 червня 2017 року по 06 липня 2017 року, що підтверджується виписним епікризом кардіологічного відділення ДУ «СМСЧ № 1» м. Енергодара та фіскальними і товарними чеками № 1769 від 27 червня 2017 року, № 1770 від 29 червня 2017 року та № 151-087700.

Крім того, щодо позивача погіршилося ставлення людей, які телефонували з приводу телепередач його дружині, а йому особисто задавали наступні питання: чи є він сепаратистом, чи дійсно відмовлявся хоронити на міському кладовищі героїв АТО; чи дійсно не виплачував заробітну плату робітникам КП «Ритуал», які проходять військову службу в зоні АТО.

А отже позивач зазначав, що діями відповідача було завдано йому моральну шкоду.

На підставі зазначеного позивач просив суд: визнати недостовірною інформацію, яка міститься на каналі YouTube, розповсюджену ІНФОРМАЦІЯ_10: «Причиной увольнения этого работника послужило то, что он вёл антиукраинскую деятельность. Он всячески препятствовал выделению земли для захоронения первого героя Энергодара, погибшего в зоне АТО. В дальнейшем он же препятствовал и блокировал установку памятника, который семья привезла и хотела установить на кладбище. Этот человек отказывался выплачивать заработную плату работникам КП «Ритуал», которые в тот момент находились в зоне АТО и защищали наш город и выполняли свой гражданский долг. Мне что нужно было ему орден дать? Я тогда вообще не понимаю, что происходит у нас в стране».

Визнати недостовірною інформацію, яка міститься на каналі YouTube, розповсюджену ІНФОРМАЦІЯ_2: «Это не личная месть ОСОБА_1, это продолжение политического сериала в Энергодаре, который длится последние полтора года, а именно политические расправы антинародной группы депутатов представителями оппозиционного блока, то есть со мной и депутатским большинством. После ряда неудачных репрессий, в том числе с использованием силовиков, эта антинародная власть пошла на беспрецедентный шаг - использовала сепаратиста, который будучи директором КП «Ритуал» отказывался предоставлять места для захоронения погибших в зоне АТО героев Энергодара. Их обвинения сейчас являются защитой ярого сепаратиста от того, кто стал на защиту памяти наших украинских героев и их осиротевших детей».

Визнати недостовірною інформацію, яка міститься на каналі YouTube, розповсюджену ІНФОРМАЦІЯ_2: «По рекомендации исполнительного комитета было предложено не продлевать с ним контракт о дальнейшей работе. Причиной стало следующее: этот человек отказывался выплачивать заработную плату работникам КП «Ритуал», которые в тот момент находились в зоне АТО».

Зобов`язати ОСОБА_3 протягом п`яти робочих днів з моменту набрання даним рішенням суду законної сили опублікувати в засобах масової інформації спростування поширених недостовірних відомостей про ОСОБА_1 , виклавши спростування наступним чином: «Всі відомості, що сказані мною у інтерв`ю від ІНФОРМАЦІЯ_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_7 по відношенню до ОСОБА_1 - не відповідають дійсності».

Припинити поширення недостовірної та такої, що принижує честь і гідність та завдає шкоди діловій репутації ОСОБА_1 у спосіб заборони ОСОБА_3 поширювати у будь-який спосіб недостовірну та таку інформацію, що принижує честь і гідність та завдає шкоди діловій репутації ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн завданої моральної шкоди, що полягає у приниженні честі, гідності та ділової репутації останнього.

Вирішити питання судових витрат.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 травня 2018 року, у складі судді Капустинського М. В., позов задоволено частково.

Визнано недостовірною інформацію, яка міститься на каналі YouTube, розповсюджену ІНФОРМАЦІЯ_10: «Причиной увольнения этого работника послужило то, что он вёл антиукраинскую деятельность. Он всячески препятствовал выделению земли для захоронения первого героя Энергодара, погибшего в зоне АТО. В дальнейшем он же препятствовал и блокировал установку памятника, который семья привезла и хотела установить на кладбище. Этот человек отказывался выплачивать заработную плату работникам КП «Ритуал», которые в тот момент находились в зоне АТО и защищали наш город и выполняли свой гражданский долг. Мне что нужно было ему орден дать? Я тогда вообще не понимаю, что происходит у нас в стране».

Визнано недостовірною інформацію, яка міститься на каналі YouTube, розповсюджену ІНФОРМАЦІЯ_2: «Это не личная месть ОСОБА_1, это продолжение политического сериала в Энергодаре, который длится последние полтора года, а именно политические расправы антинародной группы депутатов представителями оппозиционного блока, то есть со мной и депутатским большинством. После ряда неудачных репрессий, в том числе с использованием силовиков, эта антинародная власть пошла на беспрецедентный шаг - использовала сепаратиста, который будучи директором КП «Ритуал» отказывался предоставлять места для захоронения погибших в зоне АТО героев Энергодара. Их обвинения сейчас являются защитой ярого сепаратиста от того, кто стал на защиту памяти наших украинских героев и их осиротевших детей».

Визнано недостовірною інформацію, яка міститься на каналі YouTube, розповсюджену ІНФОРМАЦІЯ_2: «По рекомендации исполнительного комитета было предложено не продлевать с ним контракт о дальнейшей работе. Причиной стало следующее: этот человек отказывался выплачивать заработную плату работникам КП «Ритуал», которые в тот момент находились в зоне АТО»

Зобов`язано ОСОБА_3 протягом п`яти робочих днів з моменту набрання даним рішенням суду законної сили опублікувати в засобах масової інформації спростування поширених недостовірних відомостей про ОСОБА_1 , виклавши спростування наступним чином: «Всі відомості, що сказані мною у інтерв`ю від ІНФОРМАЦІЯ_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_7 по відношенню до ОСОБА_1 - не відповідають дійсності».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 розмір моральної шкоди в сумі 100 000,00 грн, розмір сплаченого судового збору в сумі 1 762,00 грн, а всього стягнуто 101 762, 00 грн. В задоволенні решти вимог позовної заяви відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що поширена відповідачем інформація викладена у формі подачі істинних фактів. Внаслідок поширення цієї інформації було порушено особисті немайнові права позивача.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 01 серпня 2018 року рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 травня 2018 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що у поширеній інформації містяться оціночні судження особи, яка давала інтерв`ю та своє ставлення до дій позивача на посаді директора комунального підприємства.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній справі та витребувано її з Енергодарського міського суду Запорізької області.

12 червня 2020 року справу розподілено колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в складі Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції не повно досліджено обставини справи. Заявник зазначає, що відповідач своєю поведінкою принизив його честь, гідність та ділову репутацію.

Відзив на касаційну скаргу

У листопаді 2018 року ТОВ «Запорізька незалежна телерадіокомпанія ТV5» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на Енергодарському телеканалі ЕНТС Енергодарській міський голова ОСОБА_3 дав наступні твердження (мовою оригіналу): «Перед перерывом, мне была объявлена пидозра о совершении криминального правонарушения по вопросу увольнения в прошлой каденции моей, будучи секретарём Енергодарского городского совета, директора КП «Ритуал» ОСОБА_1 », що підтверджується відеозаписом «ІНФОРМАЦІЯ_5» з 0 хв.18 сек. по 0 хв.46 сек. Також в цьому ж відеозаписі є наступні твердження ОСОБА_3 (мовою оригіналу): « Причиной увольнения этого работника послужило то, что он вёл антиукраинскую деятельность. Он всячески препятствовал выделению земли для захоронения первого героя Энергодара, погибшего в зоне АТО. В дальнейшем он же препятствовал и блокировал установку памятника, который семья привезла и хотела установить на кладбище. Этот человек отказывался выплачивать заработную плату работникам КП «Ритуал», которые в тот момент находились в зоне АТО и защищали наш город и выполняли свой гражданский долг. Мне что нужно было ему орден дать? Я тогда вообще не понимаю, что происходит у нас в стране», що підтверджується відеозаписом «ІНФОРМАЦІЯ_5» з 0 хв. 57 сек. по 01 хв. 55 сек. Зазначене інтерв`ю, за доводами позивача, було поширено в мережі «Інтернет» на каналі YouTube ІНФОРМАЦІЯ_10 (а. с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_2 на телепередачі «Тиждень підсумки», стосовно ОСОБА_1 на Запорізькому телеканалі TV5 ОСОБА_3 дав наступні твердження (далі мовою оригіналу): «Это не личная месть ОСОБА_1, это продолжение политического сериала в Энергодаре, который длится последние полтора года, а именно политические расправы антинародной группы депутатов представителями оппозиционного блока, то есть со мной и депутатским большинством. После ряда неудачных репрессий, в том числе с использованием силовиков, эта антинародная власть пошла на беспрецедентный шаг - использовала сепаратиста, который будучи директором КП «Ритуал» отказывался предоставлять места для захоронения погибших в зоне АТО героев Энергодара. Их обвинения сейчас являются защитой ярого сепаратиста от того, кто стал на защиту памяти наших украинских героев и их осиротевших детей», це підтверджується відеозаписом «ІНФОРМАЦІЯ_4» з 1 хв. 00 сек. по 01 хв. 48 сек. Зазначене інтерв`ю було поширено в мережі «Інтернет» на каналі YouTube ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_7 на Запорізькому телеканалу TV5 Енергодарський міський голова ОСОБА_3 дав інтерв`ю стосовно ОСОБА_1 , в якому сказав (мовою оригіналу): «По рекомендации исполнительного комитета было предложено не продлевать с ним контракт о дальнейшей работе. Причиной стало следующее: этот человек отказывался выплачивать заработную плату работникам КП «Ритуал», которые в тот момент находились в зоне АТО», що підтверджується відеозаписом «ІНФОРМАЦІЯ_6» ІНФОРМАЦІЯ_7 «ІНФОРМАЦІЯ_8» з 8 хв.11 сек. по 08 хв. 36 сек. Також в цьому ж інтерв`ю з 13 хв. 27 сек. по 13 хв. 35 сек. ОСОБА_3 говорить (мовою оригіналу): «Сегодня представители нашей власти вручили мне пидозру. Мне что нужно было ему орден дать? Я тогда вообще не понимаю, что происходит у нас в стране». Також це інтерв`ю було розміщено в мережі «Інтернет» на каналі YouTube ІНФОРМАЦІЯ_9 (а. с. 15).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Отже, розгляд касаційної скарги у цій справі здійснюється у порядку, визначеному ЦПК України в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише у межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції без змін, оскільки її ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 28, 68 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий такому поводженню, що принижує його гідність. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі статтями 94, 277 ЦК України, частиною четвертою статті 32 Конституції України кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України, є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Під поширенням інформації слід розуміти опублікування її у пресі, передавання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення у мережі «Інтернет» чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Згідно з частиною першою статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про захист гідності, честі чи ділової репутації, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно із частиною другою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Свобода дотримуватися своїх поглядів є основною передумовою інших свобод, гарантованих статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вона користується майже абсолютним захистом у тому сенсі, що можливі обмеження, закладені в пункті 2 цієї статті. Крім того, поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 захищає і погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

Основна відмінність між твердженнями про факти і оціночними судженнями полягає у тому, що існування фактів можна довести, тоді як правдивість оціночних суджень не підлягає доведенню. Оціночне судження не може бути доведене, це порушує саму свободу думки, яка є основною частиною права, гарантованого статті 10 Конвенції.

Для того, щоб розрізняти фактичне твердження і оціночне судження, необхідно брати до уваги обставини справи і загальний тон зауважень, оскільки твердження про питання, що становлять суспільний інтерес, є оціночними судженнями, а не констатацією фактів.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог апеляційний суд правильно визначившись з характером спірних правовідносин, встановивши в повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові.

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, суд апеляційної інстанції проаналізувавши інформацію, яку позивач просив визнати недостовірною та спростувати, врахував, що висловлювання відповідача, які позивач просить спростувати, не містять конкретних даних щодо оцінки його дій в контексті вчинення конкретних правопорушень або злочинних дій, є оціночними судженнями, які не можуть бути витлумачені як фактичні дані з огляду на характер використаних у них мовних засобів.

Доводи позивача щодо характеру оціночних суджень, викладених у спірному відеосюжеті, ґрунтуються на власному розумінні і трактуванні тез і висловлювань та з урахуванням характеру використаних автором мовних засобів не спростовують їх зміст як оціночних суджень.

Посилання касаційної скарги на те, що апеляційний суд розглянув справу в порядку письмового провадження, хоча ЦПК України не передбачає розгляд справи у письмовому провадженні, а лише у порядку спрощеного провадження є необгрунтованими, оскільки згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Доводи касаційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки, які обґрунтовано викладені у мотивувальній частині постанови суду апеляційної інстанції, та зводяться до переоцінки доказів, незгоди заявника з висновками щодо їх оцінки та містять посилання на факти, що були предметом дослідження суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанції, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.

Однакове застосування закону забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдина практика застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Таким чином, наведені в касаційній скарзі доводи не спростовують висновку суду апеляційної інстанції.

Вищевикладене свідчить про те, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З огляду на вищевказане колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, оскільки доводи касаційної скарги правильного висновку суду апеляційної інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Запорізької області від 01 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:А. І. Грушицький І. В. Литвиненко І. М. Фаловська