Справа № 346/5440/19
Провадження № 2/346/460/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді Беркещук Б.Б.,

секретаря Матушевської Г.Д.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Сторони перебувають в шлюбі, котрого зареєстрували 01 березня 1993 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області,актовий запис № 102.

Від шлюбу у сторін дітей не має.

Позивач вказує, що з початку сімейні відносини були добрими, однак з часом між ними виникали непорозуміння та їх сосунки погіршились. З 2004 року разом не проживають і не підтримують жодних відносин, що призвело до того, що вони стали абсолютно чужими людьми. Зазначає, що шлюб носить формальний характер. Однак, відповідач ухиляється від подачі заяви про розірвання шлюбу через органи РАЦСу. За його переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, тому що насправді це суперечить інтересам їх обох .

Просить суд розірвати шлюб із відповідачем та залишити відповідачу прізвище ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов задовольнити

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності , зазначила, що проти задоволення позовних вимог не заперечує.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Врахувавши подані заяви сторін , вивчивши матеріали даної справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК України ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки між сторонами не має взаєморозуміння та тривалий час вони не проживають разом, а збереження шлюбу суперечить його інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склались неможливі умови спільного проживання, що вони не підтримують будь-яких стосунків, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними припинені з 2004 року, тому зберігати такий шлюб недоцільно, так як він носить лише формальний характер.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем, яка теж наполягала на розірванні шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог.

При таких обставинах, враховуючи інтереси кожного з подружжя, суд доходить висновку, що сім`я розпалася остаточно, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити їй прізвище " ОСОБА_3 " як вона цього просить.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

На підставі наведеного та ст.ст.109, 110, 112, 113 СК Українита керуючись ст. ст. 200, 247ч.2, 268,273,354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовільнити.

Зареєстрований шлюб 01 березня 1993 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області,актовий запис № 102, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_5 прізвище ОСОБА_6 ".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування та ім`я сторін, їх місцезнаходження та проживання:

ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Суддя Беркещук Б. Б.