Справа № 487/3530/20
Провадження № 2/487/1784/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2020 року м. Миколаїв

Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т.А., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

23.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в якому просить суд:

1. Визнати дії АТ КБ «Приватбанк» зі списання коштів з карткового рахунку для отримання заробітної плати (картка № НОМЕР_1 ), належного ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості по картковому рахунку картки Універсальна (картка № НОМЕР_2 ) незаконними;

2. Зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» усунути обмеження ОСОБА_1 у користуванні банківськими послугами, пов`язані з нарахуванням йому прострочених зобов`язань по картковому рахунку картки Універсальна (картка № НОМЕР_2 );

3. Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 помилково переказані кошти в сумі 105,95 грн. та пеню в сумі 1,45 грн.;

4. Стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані з розглядом справи.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд заборонити АТ КБ «Приватбанк» здійснювати списання грошових коштів з карткового рахунку для отримання заробітної плати (картку № НОМЕР_1 ), належного ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» до набрання законної сили рішенням по справі.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до безпідставного стягнення коштів в рахунок погашення боргу за заборгованістю позивача, яка ним не визнається та оспорюється. Крім того, вказані списання грошових коштів банк здійснює з карткового рахунку позивача для зарахування заробітної плати. Це вимагатиме від позивача вжиття додаткових зусиль та витрат для утримання себе і своєї родини, оскільки заробітна плата є його єдиним джерелом доходів. Крім того зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову, у разі задоволення позову перешкоджатиме ефективному захисту та поновленню його порушених прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1,2ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу статей 150-153 ЦПК України можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Згідно з роз`ясненнями викладеними у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз`яснено, що суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги не тільки інтереси позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виходячи з вказаних норм, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів про забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач пред`явив до АТ КБ «ПриватБанк» вимоги щодо визнання дій відповідача по списанню грошових коштів з карткового рахунку позивача незаконними, зобов`язання його усунути обмеження щодо користування позивачем банківськими послугами та стягнення з відповідача помилково списаних з карткового рахунку позивача грошових коштів.

Позов обґрунтовує тим, що з 09.06.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» незаконно стягує із заробітної плати, яка перераховується на картковий рахунок № НОМЕР_1 , кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитною карткою № НОМЕР_2 , яку позивач не визнає. Загальна сума безпідставно набутих коштів становить 105,95 грн., які позивач і просить стягнути на свою користь.

На підтвердження своїх доводів ним надано виписки з карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Отже, вищенаведене свідчить про те, що між сторонами дійсно виник спір, який випливає із кредитних правовідносин, порядку виконання кредитних зобов`язань сторонами.

Викладені обставини, враховуючи положення ст.151 ЦПК України, є достатніми для обґрунтованого припущення позивача, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його задоволення.

При цьому варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Згідно п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема забороною вчиняти певні дії.

Враховуючи, що предметом спору є правомірність стягнення відповідачем грошових коштів, які продовжують стягуватись, що може утруднити виконання рішення суду у випадку задоволення позову, суд приходить до висновку про необхідність забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом заборони АТ КБ «Приватбанк» здійснювати списання грошових коштів з карткового рахунку для отримання заробітної плати (картку № НОМЕР_1 ), належного ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» до набрання законної сили рішенням по справі.

Даний спосіб забезпечення позову відповідає заявленим вимогам, є необхідним і достатнім для забезпечення виконання можливого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 149-153, 157, 353-355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів задовольнити.

Заборонити АТ КБ «Приватбанк» здійснювати списання грошових коштів з карткового рахунку для отримання заробітної плати (картку № НОМЕР_1 ), належного ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості перед АТ КБ «Приватбанк» до набрання рішенням по справі законної сили.

Копію ухвали для негайного виконання направити до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», а позивачу - до відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Суддя Т.А.Карташева