КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
===================================================================
Справа №364/713/19 Головуючий у І інстанції Моргун Г.Л.
Провадження №22-ц/824/962/2020 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

розглянувши у в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Володарського районного суду Київської області від 17 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2019 року позивач звернулася до суду першої інстанції з вказаним позовом посилаючись на те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає.

На підставі викладеного позивач просила суд першої інстанції стягнути з відповідача на її користь аліменти на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Володарського районного суду Київської області від 17 вересня 2019 року позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 червня 2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 768,40 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що висновки суду щодо стягнення з нього аліментів у розмірі ј частини від всіх його доходів є передчасними, оскільки судом першої інстанції не враховано докази про стан здоров`я платника аліментів та необхідність періодичного стаціонарного лікування, не враховано майновий стан платника аліментів, а також не врахував ту обставину, що відповідачем щомісячно перераховуються грошові кошти на рахунок позивача.

Окрім того, в доводах апеляційної скарги зазначає, що не заперечує проти сплати аліментів на дитину, але вважає що достатнім розміром аліментів є 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 червня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 січня 2020 року справу було призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі.

Вивчивши матеріали справи, доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з урахуванням наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.5).

Відповідно довідки виданої виконкомом Городище-Пустоварівської сільської ради Володарською району Київської області № 163 від 13 травня 2019 року, донька ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю за адресою: ОСОБА_3 (а.с.7).

ОСОБА_3 знаходиться на повному утриманні матері, про що зазначено в довідці, яка видана виконкомом Городище-Пустоварівської сільської ради Володарського району Київської області від 05 вересня 2019 року № 774 (а.с. 53).

Відповідач ОСОБА_1 отримує пенсію у розмірі 6817 грн. 93 коп. (а.с. 46)

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія АВ №1026929 від 02 квітня 2019 року ОСОБА_1 протипоказана важка фізична праця (а.с. 44)

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що є непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини на утримання батьками до досягнення нею повноліття, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з вказаними доводами суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 181 СК України способи утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Окрім цього, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України аліменти на одну дитину визначені у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Отже, чинне законодавство України не містить вимоги щодо визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач у справі є працездатною особою, отримує пенсію, не має на утриманні інших дітей, а тому має фінансову можливість надавати матеріальну допомогу дитині та що є його обов`язком у відповідності до положень чинного сімейного законодавства України.

На підставі викладеного колегії суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів узгоджуватиметься з вимогами чинного законодавства України, відповідатиме інтересам дитини, покриватиме суттєву частину витрат на дитину і не порушуватиме як законні інтереси платника аліментів, так і законні інтереси їх отримувача.

Окрім того, такий розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку щодо матеріального утримання дитини.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах тощо.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права з підстав, що зазначені в апеляційній скарзі, таким чином апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375 України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Володарського районного суду Київської області від 17 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач

Судді: