Постанова

Іменем України

15 грудня 2020 року

м. Київ

провадження № 22-ц/824/15546/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва про відмову в забезпеченні позову

від 07 жовтня 2020 року

у складі судді Миколаєць І.Ю.

у справі №759/16801/20 Святошинського районного суду м. Києва

за заявою ОСОБА_1

про забезпечення позову

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про усунення перешкод в користуванні та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 , посилаючись на перешкоджання відповідачем у вільному доступі до приміщення загального користування, звернувся до суду з позовом, в якому просив зобов`язати ОСОБА_3 вчинити дії по усуненню перешкод в користуванні приміщенням загального користування шляхом звільнення цього приміщення від металевих дверей, які знаходяться безпосередньо перед квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Позивач, посилаючись на положення ст. 149, 150, 151 ЦПК України, просив заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам тримати замкненими та зачиняти на замки металеві двері, які знаходяться безпосередньо перед квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що суд дійшов помилкового висновку, що вимоги заяви про забезпечення позову дублюють вимоги позовної заяви. Зазначив, що вимоги позовної заяви та заяви про забезпечення позову не є тотожними.

Судом відмовлено в задоволенні заяви без належного обґрунтування, не надано правової оцінки доказам, внаслідок чого неповно з`ясовано всі обставини для вирішення питання про забезпечення позову.

Вказав, що позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову внаслідок протиправних дій відповідача, які полягають у тому, що позивач не має доступу до власної квартири, через наявність перешкоди у вигляді металевих дверей в приміщенні загального користування, які відповідач постійно тримає зачиненими.

Крім того, вказав, що оскільки позивач не має доступу до власної квартири та враховуючи, що розгляд справи може зайняти багато часу, вважав, що вжиття заходів забезпечення позову, яким позивач просить не зачиняти вказані двері, буде ефективним способом прав позивача.

За наведених обставин, просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2020, ухваливши нове судове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Відповідач своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Позивач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених в ній.

Відповідач, належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1. ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення пропущених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2. ст. 149 ЦПК України).

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову та підстави для задоволення передбачені ст. 153 ЦПК України

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, перш за все повинен перевірити чи не існує обставин за яких не допускається забезпечення позову передбачених ст. 150 ЦПК України, зокрема п. 10 цієї статті.

Відповідно до п. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що вимога позовної заяви про зобов`язання винити дії по усуненню перешкод в користуванні шляхом звільнення приміщення загального користування від металевих дверей (демонтаж дверей) та вимога заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам тримати замкненими і зачиняти на замки металеві двері не є тотожними.

Водночас, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні шляхом звільнення приміщення загального користування від металевих дверей перед квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .Таким чином, метою позову є захист права вільного доступу до квартири.

В свою чергу в заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просив забезпечити позов шляхом заборони вдіповідачу та будь-яким іншим особам тримати замкненими і зачиняти на замки металеві двері, які знаходяться безпосередньо перед квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Отже, з`ясуванню під час вирішення даного спору підлягає питання правомірності встановлення дверей у приміщенні загального користування, що надає доступ до квартир сторін. А вимога заяви про забезпечення позову фактично є вимогою, що стверджує незаконність встановлення дверей, а тому заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам тримати замкненими і зачиняти на замки металеві двері у приміщенні загального користування фактично також є вимогою про усунення перешкод для вільного доступу до квартири.

З наведеного слідує, що зазначений позивачем захід забезпечення позову шляхом заборони відповідачу та будь-яким іншим особам тримати замкненими і зачиняти на замки металеві двері за своїм змістом є фактично захистом права вільного доступу до квартири так як і позовна вимога про усунення перешкод у користуванні шляхом звільнення приміщення загального користування від металевих дверей.

Таким чином вимоги позовної заяви хоч і не є тотожними вимогам заяви про забезпечення позову, проте спрямовані на захист одного й того ж самого права вільного доступу до квартири у різний спосіб: 1) шляхом звільнення приміщенні загального користування від металевих дверей перед квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ; 2) шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам тримати замкненими і зачиняти на замки металеві двері, які знаходяться безпосередньо перед квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, надавши оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, оцінивши рівноцінність заходу забезпечення позову змісту позовних вимог, дійшов обґрунтованого та мотивованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що судом порушено процесуальний порядок, встановлений для забезпечення позову, та розглянуто заяву, без внесення результату розгляду до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - ЄДРСР).

Порядок розгляду заяви про забезпечення позову законодавцем визначено в статті 153 ЦПК України. Зокрема, положеннями частини 1 цієї статті передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів без повідомлення учасників справи.

Отже, законодавець передбачив, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувається не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви.

Доводи скаржника про порушення судом строку розгляду заяви є необґрунтованими, оскільки заяву про забезпечення позову подано 07.10.2020 та цього ж дня розглянуто судом.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що судом порушено норми процесуального права та розглянуто заяву про забезпечення позову з порушенням строку передбаченого ч. 1 ст. 153 ЦПК України, як помилково вважає позивач.

Доводи, про відсутність в ЄДРСР оскаржуваної ухвали від 07.10.2020 не свідчать про порушення судом норм процесуального права.

Сукупність вищезазначених обставин та наведених положень закону приводить до висновку, що питання щодо забезпечення позову вирішено судом першої інстанції з додержанням процесуального закону.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення ухвали суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 16 грудня 2020 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай