Єдиний унікальний номер: 225/1368/20
Номер провадження: 2/225/491/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Довженко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Петрової С.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що зареєстрований 29.06.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №315.

В обґрунтування позову зазначає наступне: 29.06.2002 року між сторонами був укладений шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства.

Шлюбні відносини фактично припинені з грудня 2019 року. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде.

Позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим та таким, що суперечить його інтересам.

Суперечки про розподіл майна та місце проживання спільної дитини між позивачем та відповідачем відсутні.

Ухвалою Дзержинського міського суду Донецької області від 09.06.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений на 07.07.2020 року.

У судове засідання сторони не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні. Відповідач, в свою чергу, позов визнає, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Отже, вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для задоволення позову, суд виходив з наступного:

з матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.06.2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №315 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , а.с. 4).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 15.07.2004 року, актовий запис №692, що видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька (а.с.22).

Підставою для розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства.

Шлюбні відносини фактично припинені з грудня 2019 року. Подружжя проживає окремо, спільне господарство не веде.

Позивач вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим та таким, що суперечить його інтересам.

Суперечки про розподіл майна та місце проживання спільної дитини між позивачем та відповідачем відсутні.

Відповідно до ст.ст. 16, 109, 110-112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.

Шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

При цьому, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово " сімейний " засвідчує, що шлюб створює сім"ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Як встановлено судом, сторони сімейних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, спір про поділ майна та місце проживання неповнолітньої дитини відсутній.

При цьому, суд враховує визнання позову відповідачем до ухвалення рішення у справі, що за ч. 4 ст. 206 ЦПК України, зважаючи на наявність для того законних підстав (відсутність суперечностей із законом, порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб), є приводом для ухвалення судом рішення про задоволення позову.

В свою чергу, статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, у зв`язку з чим, з урахуванням письмової заяви відповідача від 19.06.2020 року (а.с. 45), після розірвання шлюбу ОСОБА_2 слід залишити прізвище " ОСОБА_4 ".

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, зокрема, щодо розподілу між сторонами судових витрат.

За ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд вважає за доцільне, відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, вирішити питання щодо повернення позивачеві з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Наявним в матеріалах справи оригіналом квитанції №0.0..1 від 27.02.2020 року) підтверджено факт сплати ОСОБА_1 (позивачем) судового збору в розмірі 840,80 грн., з огляду на що поверненню позивачеві з державного бюджету України на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України підлягає 420,40 грн. судового збору. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає решта 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, що становить 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.105, 110-113 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, ч. 1 ст. 142, 189, 258-259, 263-265, 268, 273, 280 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ) про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 29 червня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Донецька, актовий запис №315, розірвати.

Залишити ОСОБА_2 після розірвання шлюбу прізвище " ОСОБА_4 ".

Стягнути з ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 420,40 грн. судового збору.

Повернути ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з державного бюджету України 420,40 грн. судового збору, сплаченого квитанцією №0.0..1 від 27.02.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354 (строк на апеляційне оскарження), 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя О.В. Довженко