Справа № 347/834/20
Провадження № 2/347/415/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м. Косів

Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Борисової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

АТ КБ ПриватБанк звернувся до суду із позовом доОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 02.02.2011р. ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 11000.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.2.1.1.2.5, п.2.1.1.2.6 Договору, де зазначено, що клієнт дає свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. ОСОБА_2 не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, в звязку з чим станом на 10.11.2019р. його заборгованість становить 10662.02грн.

26.02.2016р. позичальник ОСОБА_2 помер та спадкоємцем, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є його дочка- ОСОБА_1 , оскільки вона не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки. В добровільному порядку відповідачка не бажає погасити вказану суму заборгованості. А тому, просить стягнути із неї заборгованість за кредитним договором.

Представник позивача подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідачка у поданій до суду заяві просить справу розглянути у її відсутності та подала відзив на позовну заяву в якому вимоги позову не визнає, оскільки вона не знала про наявність даного кредиту та не сплачувала жодні суми. Крім цього, спадщину після смерті ОСОБА_2 вона не приймала, а тому і кредитні зобов`язання нести не зобов`язана. Також із розрахунку заборгованості видно, що останній платіж по кредиту був здійснений 10.04.2016р., хоча ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає позов закладений до неї безпідставним та просить в ньому відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 530 вище вказаного кодексу визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання в строк встановлений договором або законом.

В судовому засіданні встановлено, що згідно укладеного договору №б/н від 02.02.2011р. ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 11000.00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Однак, як вбачається з матеріалів справи відповідач порушив умови кредитного договору, а згідно ст.ст.1049, 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом. Ст.1048 ЦК України стверджується, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до представленого розрахунку АТ КБ ПриватБанк заборгованість ОСОБА_2 станом на 10.11.2019р. становить 10662.02грн.

Як встановлено в судовому засіданні 26.02.2016р. позичальник ОСОБА_2 помер.

Проте, із представленого банком розрахунку заборгованості видно, що останній платіж по кредиту був здійснений 10.04.2016р., хоча ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, банком не представлено до суду жодних доказів про те, чому позивач після припинення виплати заборгованості позичальником не звернувся до нього із вимогою про погашення заборгованості за кредитом.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців.

Як встановлено частиною першою статтею 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Відповідно до поданого відповідачкою відзиву на позовну заяву видно, що вона не знала про наявність даного кредиту та не сплачувала жодні суми.

Частиною другою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги, що передбачено частиною третьою статті 1281 ЦК України.

Частиною четвертою статті 1281 ЦК України встановлено, що кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше.

У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

За положеннями частини 1 та 5 статті 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідачка ОСОБА_1 не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що вона прийняла спадщину після смерті батька. Також жодної інформації із Спадкового реєстру банком суду не представлено. А з представленої АТ КБ ПриватБанк відповіді на претензії кредитора приватного нотаріуса Григорчук Л.В. не можливо встановити спадкоємців померлого та відсутня будь-яка інформація щодо майна померлого.

Крім цього, про смерть позичальника банк дізнався ще у 2018році, про що свідчить претензія направлена відповідачу, проте пропустив 6 місячний строк пред`явлення вимог до спадкоємців, оскільки претензія ОСОБА_1 була відправлена тільки 30.09.2019р.

Таким чином, позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк являються безпідставними та задоволенню не підлягають.

На підставі вище викладеного та керуючисьст.ст. 1,3, статей 526, 626, 628, 1048, 1054, 1218, 1268, 1269, 1270, 1273 ЦК України, ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк