АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року

м. Чернівці

справа № 715/1807/19

провадження 822/123/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.

суддів Одинака О.О., Половінкіної Н.Ю.

секретар Ковальчук Н.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 грудня 2019 року, головуючий в суді першої інстанції суддя Цуренко В.А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних збитків за час прострочення зобов`язання та трьох процентів річних від простроченої суми.

Посилалася на те, що 30 листопада 2004 року між нею та ОСОБА_2 укладено договір позики, згідно з яким відповідачка отримав у борг 25 968 гривень, що на момент укладення договору було еквівалентно 4 800 доларів США. Вказана позика підлягала поверненню до 01 грудня 2005 року.

12 червня 2007 року Шевченківський районний суд міста Чернівці, з відповідачки на її користь було стягнуто заборгованість за вказаним договором позики в розмірі 25 968 гривень та 1037 гривень процентів за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Рішення суду на даний час не виконано.

Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь інфляційні втрати за період прострочення виконання зобов`язання у розмірі 118 619 гривень 23 коп. та 3% річних у розмірі 10 676 гривень 05 коп. за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позики від 30 листопада 2004 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 10 676 гривень 05 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про судові витрати.

Задовольняючи частково позов та стягуючи з відповідачки на користь ОСОБА_1 3 % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 10 676 гривень 05 коп. суд першої інстанції, з посиланням на вимоги статей 599, 1049, 1050, 625 ЦК України, виходив з доведеності позивачем вказаних позовних вимог.

Щодо стягнення інфляційних втрат, за період прострочення виконання зобов`язання, суд першої інстанції дійшов висновку, що позика надавалась в іноземній валюті, а тому відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , просить рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення інфляційних втрат, за період прострочення виконання зобов`язання скасувати та ухвалити нове судове рішення в цій частині, яким задовольнити позов.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення в частині відмови в задоволенні позову про стягнення інфляційних втрат не в повному обсязі дослідив всі обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12 червня 2007 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики у розмірі 259 68 гривень та 1037 гривень процентів за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. На даний час рішення суду першої інстанції не виконано (а.с.7,8).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У частині другій статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки зобов`язання ОСОБА_2 сплатити ОСОБА_1 відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 червня 2007 року за договором позики від 30 листопада 2004 року зводиться до сплати грошей, таке зобов`язання є грошовим.

Зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія положень частини другої статті 625 ЦК України.

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачкою рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 червня 2007 року у позивачки виникло право вимагати нарахування на невиконану суму грошового зобов`язання інфляційних втрат та 3 % річних.

Звертаючись до суду з указаним позовом, ОСОБА_1 наголошувала на необхідності нарахування інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 118 619 гривень 23 коп. та 10 676 гривень 05 коп., відповідно.

Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, відмовивши ОСОБА_1 в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь інфляційних втрат з тих підстав, що позика надавалась в іноземній валюті.

Як вбачається з матеріалів справи рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 12 червня 2007 року у справі № 2-1087/2007 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яке набрало законної сили, встановлено факт надання позики у гривнях та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 30 листопада 2004 року у розмірі 25 968 гривень та 1037 гривень 26 коп. процентів за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання (а.с.7).

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини якщо інше не встановлено законом. Аналогічна норма міститься у частині третій статті 61 ЦПК України 2004 року.

Підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції має розраховуватися на підставі індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був у певний період індекс інфляції менший одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця.

Із офіційного сайту газети «Урядовий кур`єр» вбачається, що в період з грудня 2005 року по липень 2019 року встановлено наступні індекси інфляцій: грудень 2005 - 100.9;

січень 2006 - 101.2; лютий 2006 - 101.8; березень 2006 - 99.7; квітень 2006 - 99.6; травень 2006 - 100.5; червень 2006 - 100.1; липень 2006 - 100.9; серпень 2006 - 100; вересень 2006 - 102; жовтень 2006 - 102.6; листопад 2006 -101.8; грудень 2006 - 100.9;

січень 2007 - 100.5; лютий 2007 - 100.6; березень 2007 - 100.2; квітень 2007 - 100; травень 2007 - 100.6; червень 2007 - 102.2; липень 2007 - 101.4; серпень 2007 - 100.6; вересень 2007 - 102.2; жовтень 2007 - 102.9; листопад 2007 -102.2; грудень 2007 - 102.1;

січень 2008 - 102.9; лютий 2008 - 102.7; березень 2008 - 103.8; квітень 2008 - 103.1; травень 2008 - 101.3; червень 2008 - 100.8; липень 2008 - 99.5; серпень 2008 - 99.9; вересень 2008 - 101.1; жовтень 2008 - 101.7; листопад 2008 -101.5; грудень 2008 - 102.1;

січень 2009 - 102.9; лютий 2009 - 101.5; березень 2009 - 101.4; квітень 2009 - 100.9; травень 2009 - 100.5; червень 2009 - 101.1; липень 2009 - 99.9; серпень 2009 - 99.8; вересень 2009 - 100.8; жовтень 2009 - 100.9; листопад 2009 -101.1; грудень 2009 - 100.9;

січень 2010 - 101.8; лютий 2010 - 101.9; березень 2010 - 100.9; квітень 2010 - 99.7; травень 2010 - 99.4; червень 2010 - 99.6; липень 2010 - 99.8; серпень 2010 - 101.2; вересень 2010 - 102.9; жовтень 2010 - 100.5; листопад 2010 -100.3; грудень 2010 - 100.8;

січень 2011 - 101; лютий 2011 - 100.9; березень 2011 - 101.4; квітень 2011 - 101.3; травень 2011 - 100.8; червень 2011 - 100.4; липень 2011 - 98.7; серпень 2011 - 99.6; вересень 2011 - 100.1; жовтень 2011 - 100; листопад 2011 -100.1; грудень 2011 - 100.1;

січень 2012 - 100.2; лютий 2012 - 100.2; березень 2012 - 100.3; квітень 2012 - 100; травень 2012 - 99.7; червень 2012 - 99.7; липень 2012 - 99.8; серпень 2012 - 99.7; вересень 2012 - 100.1; жовтень 2012 - 100; листопад 2012 -99.9; грудень 2012 - 100.2;

січень 2013 - 100.2; лютий 2013 - 99.9; березень 2013 - 100; квітень 2013 - 100; травень 2013 - 100.1; червень 2013 - 100; липень 2013 - 99.9; серпень 2013 - 99.3; вересень 2013 - 100; жовтень 2013 - 100.4; листопад 2013 -100.2; грудень 2013 - 100.5;

січень 2014 - 100.2; лютий 2014 - 100.6; березень 2014 - 102.2; квітень 2014 - 103.3; травень 2014 - 103.8; червень 2014 - 101; липень 2014 - 100.4; серпень 2014 - 100.8; вересень 2014 - 102.9; жовтень 2014 - 102.4; листопад 2014 - 101.9; грудень 2014 - 103;

січень 2015 - 103.1; лютий 2015 - 105.3; березень 2015 - 110.8; квітень 2015 - 114; травень 2015 - 102.2; червень 2015 - 100.4;липень 2015 - 99; серпень 2015 - 99.2; вересень 2015 - 102.3; жовтень 2015 - 98.7; листопад 2015 -102; грудень 2015 - 100.7;

січень 2016 - 100.9; лютий 2016 - 99.6; березень 2016 - 101; квітень 2016 - 103.5; травень 2016 - 100.1; червень 2016 - 99.8; липень 2016 - 99.9; серпень 2016 - 99.7; вересень 2016 - 101.8; жовтень 2016 - 102.8; листопад 2016 - 101.8; грудень 2016 - 100.9;

січень 2017 - 101.1; лютий 2017 - 101; березень 2017 - 101.8; квітень 2017 - 100.9; травень 2017 - 101.3; червень 2017 - 101.6; липень 2017 - 100.2; серпень 2017 - 99.9; вересень 2017 - 102; жовтень 2017 - 101.2; листопад 2017 - 100.9; грудень 2017 - 101;

січень 2018 - 101.5; лютий 2018 - 100.9; березень 2018 - 101.1; квітень 2018 - 100.8; травень 2018 - 100; червень 2018 - 100; липень 2018 - 99.3 (в розрахунку позивача - 100); серпень 2018 - 100 (в розрахунку позивача - 101.9); вересень 2018 - 101.9 (в розрахунку позивача - 101.7); жовтень 2018 - 101.7; листопад 2018 - 101.4; грудень 2018 - 100.8;

січень 2019 - 101; лютий 2019 - 100.5 (в розрахунку позивача - 101); березень 2019 - 100.9 (в розрахунку позивача - 100.5); квітень 2019 - 101 (в розрахунку позивача 100.9); травень 2019 - 100.7; червень 2019 - 99.5 (в розрахунку позивача - 100.5); липень 2018 - 99.4;

Порівнюючи вищенаведені індекси інфляції та індекси інфляції наведені у розрахунку позивачем апеляційний суд констатує розбіжність між такими, а саме, за липень, серпень, вересень 2018 року та лютий, березень, квітень, червень 2019 року, також додано ще один індекс інфляції 101 за 2019 рік. У розрахунку наданому позивачем до суду першої інстанції індекс інфляції за вказані місяці вказані невірні показники індексу інфляції.

Враховуючи неточність розрахунку інфляційних втрат наданого позивачем, апеляційний суд вважає за необхідне привести власний розрахунок інфляційних втрат.

Враховуючи вищенаведене сукупний індекс інфляції, за період з грудня 2005 року по липень 2019 року, становить 533,44%, тоді як в розрахунку позивача зазначено 556,79%.

Так, за період, зазначений ОСОБА_1 в позові, з грудня 2005 року по липень 2019 року включно, інфляційні виплати на прострочену суму боргу в розмірі 25968 гривень з урахуванням індексу інфляції складають: 25968 гривень (сума боргу) х 533,44 (загальний індекс інфляції) : 100 = 138523 гривень 70 коп. 138523 гривень 70 коп. (сума боргу з урахуванням інфляції) - 25968 гривень (сума боргу) = 112 555 гривень 70 копійок.

Отже, загальна сума інфляційних нарахувань на суму основного боргу, за період з грудня 2005 року по липень 2019 року, складає 112 555 гривень 70 коп. і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати в оскаржуваній частині та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

Згідно з п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача.

Суди задовольнити позовні вимоги в розмірі 123231 гривню 75 копійок, що становить 95,31 % від ціни позову (123231,75*100/129295,28).

З квитанції № 136 від 22 серпня 2019 року вбачається, що позивач за подання до суду позову сплатив судовий збір в розмірі 1292 гривні 96 коп. (а. с.1).

З квитанції № 84 від 16 грудня 2019 року вбачається, що позивач за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в розмірі 1939 гривень 43 коп. (а. с. 38).

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1232 гривні 31 коп. (1292,95*95,31/100) в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та 1848 гривень 47 коп. (1848,47*95,31/100) в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 06 грудня 2019 року в оскаржуваній частині скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні втрати в розмірі 112 555 гривень 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1232 гривні 31 коп. в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду позовної заяви та 1848 гривень 47 коп. в рахунок відшкодування судових витрат понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Дата складання повного тексту постанови 23 січня 2020 року.

Головуючий М.І.Кулянда

Судді : О.О.Одинак

Н.Ю. Половінкіна