Провадження № 6/522/4/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву представника Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа, визнання поважними причини пропуску та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 , залучення правонаступника, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» 02 січня 2020 року звернулася до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, визнання поважними причини пропуску та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у відношенні ОСОБА_1 , залучення правонаступника, у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 97359,30 грн. та судові витрати у розмірі 324,51 грн. судовий збір та 10 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначила, що 25.07.2013 року Приморський районний суд м. Одеси ухвалив рішення за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задовольнив у повному обсязі. Після ухвалення зазначеного рішення представник ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав виконавчі листи відносно всіх боржників - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та їх було пред`явлено до виконання. 09.10.2014 року виконавчі листи було повернуто у зв`язку з неможливістю виконання. При цьому на адресу ПАТ КБ «ПриватБанк» виконавчі листи також не надходили. Таким чином виконавчі документи було фактично втрачено, а рішення суду залишається не виконаним. Правонаступником ПАТ КБ «ПриватБанк» є АТ КБ «ПриватБанк».

Ухвалою суду від 08.01.2020 року заяву було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 17.01.2020 року.

У судове засідання 17.01.2020 року сторони не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомили та жодних клопотань до суду не заявляли. Від представника заявника до суду надійшла заява, згідно якої просила справу розглядати за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 20.01.2020 року.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до заяви документи приходить до висновку, що заява представника АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 25.07.2013 року Приморський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі № 2-1522/11515/11 р. за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 97359,30 грн. та судові витрати у розмірі 324,51 грн. судовий збір та 10 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу.

Після ухвалення зазначеного рішення представник ПАТ КБ «ПриватБанк» отримав виконавчі листи по всіх боржниках - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та їх було пред`явлено до виконання. Строк пред`явлення виконавчих листів до виконання був визначений до 19.04.2014 року.

21 лютого 2014 року виконавчий лист у відношенні ОСОБА_1 був повернутий стягувачу на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (номер виконавчого провадження 39609047).

Як вбачається з заяви, підставою для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строків для його пред`явлення є фактична втрата заявником виконавчого листа відносно ОСОБА_1 ..

Вирішуючи дане питання суд виходить із наступного.

Щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1,3 статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Суд розглядає питання про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Відповідно до статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» ( на час звернення до суду з відповідною заявою) у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі і право бути стороною виконавчого провадження та мати всі передбачені нормами цивільного процесуального кодексу Україні і Закону України «Про виконавче провадження» обов`язки і права.

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 761/14076/14-ц, від 25 квітна 2018 року у справі № 2-н-148/09, від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10, від 03 травня 2018 року у справі № 409/559/15-ц.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження на думку суду, відповідає змісту 442 ЦПК України та ст. 12 ч.6, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, суд вбачає, що Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» та відповідно стягувач у виконавчому провадженні відносно боржника ОСОБА_1 має бути замінений з ПАТ «Приватбанк» на Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Із приводу видачі виконавчого листа та поновлення строків його пред`явлення до виконання.

Згідно 17.4 Розділу XIII ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕННЬ ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до ч.1 ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час набрання законної сили судовим рішенням, на підставі якого був виданий виконавчий лист /рішення набрало законної сили 19.04.2013 року), Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

2. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для:

1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення;

Отже, виконавчий документ, виданий на підставі рішення суду, міг бути пред`явлений до примусового виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, суд звертає увагу, що 05.10.2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, а Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року втратив чинність (крім статті 4).

За пунктом 4 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VІ «Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)», який набрав чинності з 09 березня 2011 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Оскільки виконавчий документ видавався 25 липня 2013 року, то суд може видати його дублікат лише до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, тобто протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

У даному випадку такий строк закінчився та заявник звернувся із заявою про видачу дубліката виконавчого документу поза встановлений законом строк.

Разом з тим, пропущений строк на пред`явлення виконавчого документу до виконання, може бути поновлений за заявою стягувача.

Відповідно до ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.6 ст.12 ЗУ „Про виконавче провадженя" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Строк може бути поновленим у разі поважності причин його пропущення.

Згідно довідки щодо виконавчого провадження від 14.08.2015 року, вбачається, що 14 серпня 2013 року головним державним виконавцем Другого Приморського відділ ДВС ОМУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 21 лютого 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» в діючий на той час редакції Закону.

Враховуючи, що строк пред`явлення до виконання виконавчих листів відносно боржника ОСОБА_1 по справі № 2-1522/11515/11 р. за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 97359,30 грн. та судові витрати у розмірі 324,51 грн. судовий збір та 10 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу, після переривання встановлюється з дня його повернення, тобто з 21.02.2014 року, то відповідно цей строк закінчився 21.02.2015 року.

Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78, 79 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Стаття 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з ч. 1 та 5 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, у матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі та достатні докази, що стягувач протягом з березня 2014 року по січень 2020 року цікавився рухом виконавчого провадження та звертався до органу виконавчої служби із відповідними запитами та заявами про рух виконавчого провадження, намагався ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження чи вживав інші дії, спрямовані на отримання інформації за виконавчим провадженням.

Одночасно заявник не надав доказів про наявність обставин, які утруднювали або унеможливлювали б звернення стягувача до Відділу ДВС з відповідними заявами щодо руху виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 протягом більше 6 років.

Доказів поважності причини пропуску строку пред`явлення до виконання виконавчих листів відносно боржника ОСОБА_1 представником АТ КБ «ПриватБанк» не надано, так само і не зазначено причин такого пізнього звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, визнання поважними причини пропуску та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При таких обставинах у суду відсутні підстави для поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Відсутність підстав для поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа, унеможливлює задоволення заяви стягувача про видачу дублікату виконавчого листа.

З огляду на викладене, в частині заяви банку щодо видачі дублікату виконавчого листа, визнання поважними причини пропуску та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 суд відмовляє.

На підставі вищевикладеного та, керуючись ст.ст. 10-13, 442, 443 ЦПК України, п.17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, Законом України "Про виконавче провадження", суд

ВИРІШИВ:

Заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа, визнання поважними причини пропуску та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 , залучення правонаступника у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Замінити Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» його правонаступником Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» (, юридична адреса: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д).

В іншій частині заяви АТ КБ «ПриватБанк» про видачу дубліката виконавчого листа, визнання поважними причини пропуску та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відносно боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 20.01.2020 року

Суддя: Домусчі Л.В.