Справа № 309/2910/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 грудня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,

з участю секретаря Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Хустського районного суду від 29травня 2019 року (у складі судді Лук`янової О.В.) за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом у вересні 2017 р.

Просив стягнути з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на свою користь страхове відшкодування у розмірі 315000 грн. і вирішити питання судових витрат.

Обґрунтував тим, що 28.01.2016 р. між ним і відповідачем був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № УА 109913 на суму 315000 грн., предметом якого став автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia А5» типу «хетчбек-в», сірого кольору, 2010 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Протягом часу з 22.00 год. 22.07.2016 р. по 08.20 год. 26.07.2016 р. невстановлена особа, знаходячись у загальнодоступному місці (дворі біля будинку № 38-а по вул. Жайворонковій у м. Хусті Закарпатської області), без його (позивача) дозволу заволоділа вказаним транспортним засобом, про що він наступного дня повідомив телефоном відповідача, а 01.08.2016 р. надав голові правління останнього письмові пояснення і всі необхідні документи (включно з двома оригінальними ключами до автомобіля і свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Тобто, він як страхувальник учинив усі дії і надав відповідачу як страховику всі, передбачені договором страхування, документи для здійснення страхової виплати.

22.11.2016 р., 22.12.2016 р., 31.03.2017 р., 26.06.2017 р. і 11.07.2017 р, він письмово звертався до відповідача щодо руху його повідомлення від 01.08.2016 р. про настання страхового випадку, проте 11.08.2017 р. останній повідомив його про те, що в зв`язку з ненаданням оригінальних ключів від автомобіля строк для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування або про відмову у виплаті не настав.

Вважає, що в порушення умов договору відповідач не виплатив йому суму страхового відшкодування протягом 15-ти робочих днів із моменту отримання відповідної письмової заяви (з 01.08.2016 р.), не було прийнято рішення щодо відстрочки прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування, тобто не пізніше двох місяців із дати подання страхувальником останнього документу про причини, обставини події і розмір збитків.

Рішенням Хустського районного суду від 29.05.2019 р. позов задоволено повністю: стягнуто з публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 315000 грн. і судові витрати в сумі 3150 грн.

Указане судове рішення мотивоване обґрунтованістю і доведеністю позовних вимог, оскільки страховий випадок настав, а ненадання оригінальних ключів на автомобіль не може бути підставою для бездіяльності страхової компанії й ухилення такої від прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування.

У апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в позові.

Покликається на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Узагальнені та доречні доводи скарги зводяться до такого:

-Суд не застосував Закон України «Про страхування», Правила добровільного страхування наземного транспорту від 21.05.2013 р. (п.11.3.2., п.14.1., 7.1.13., 12.3.2.3.) та проігнорував п.16.3.2., п.17.1.Договору страхування;

-Судом не взято до уваги та не досліджено лист офіційного дистриб`ютора автомобілів SKODA в Україні ТОВ «Єврокар» про невідповідність наданих позивачем комплекту ключів застрахованому автомобілю;

-Суд не врахував, що позивачем не надано документів у підтвердження факту настання страхового випадку, а тому його вимоги про стягнення страхового відшкодування є безпідставними та передчасними.

У письмовому відзиві ОСОБА_1 просить у задоволенні скарги відмовити, а рішення суду залишити в силі. Узагальнені заперечення зводяться до такого:

-Згідно з вимогами ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому випадку, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що подія є страховим випадком;

-Відповідач не наводить жодних аргументів про те, що відсутність оригінальних ключів застрахованого транспортного засобу перешкоджає йому переконатися у настанні страхового випадку;

-Ненадання страхувальником страховику визначеного в переліку необхідних документів оригінальних ключів саме по собі не може бути підставою для бездіяльності страхової компанії та ухилення від прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 , підтримав скаргу повністю, а представник позивача ОСОБА_3 , заперечив доводи такої.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню із ухваленням нового по суті спору, з таких мотивів.

Згідно з положеннями частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам закону оскаржене рішення суду першої інстанції не відповідає.

При цьому, суд першої інстанції установив, що 28.01.2016 р. між сторонами був укладений договір № УА 109913 добровільного страхування наземного транспорту автомобіля марки Skoda, моделі Oktavia A5, типу «хетчбек-в», сірого кольору, 2010 р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , строком дії із 29.01.2016 р. до 28.01.2017 р. на суму 315000 грн.

26.07.2016 р., у період із 22.00 год. 22.07.2016 р. до 08.20 год., указаний автомобіль був викрадений невідомими особами, про що внесено відомості в ЄРДР.

22.07.2016 р. позивач повідомив страховикав телефонному режимі, а 01.08.2016 р. письмово, з наданням відповідних документів (пояснення, довідки лікаря, 2-х ключів, витягу із ЄРДР і свідоцтва про реєстрацію ТЗ), що не заперечується.

05.09.2016 р. ТОВ «Єврокар» (виробник автомобіля) повідомило відповідача (страховика), що наданий позивачем комплект автомобільних ключів із каталожним номером ЗТО.837.202.Сдля управління центральним замком із радіокеруваннямне належить застрахованому автомобілю, оскільки такий поставлявся із комплектом ключів з каталожним номером 5J0.837.219 для управління центральним замком без радіокерування.

З цього приводу між сторонами з жовтня 2016 р. по серпень 2017 р. велися письмові перемовини.

Застрахований автомобіль був придбаний позивачем у 2014 р. у м. Львові (в особи, яка діяла на підставі довіреності від власника), разом із ключами для управління центральним замком із радіокеруванням. Натомість, відповідач не зміг пояснити, чи міг бути і чи був автомобіль обладнаний оригінальними ключами для управління центральним замком із радіокеруванням при укладенні договору добровільного страхування наземного транспорту.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач виконав умови договору страхування, однак відповідач у порушення умов такого не прийняв рішення по страховому випадку. Ненадання оригінальних ключів на автомобіль не може бути підставою для бездіяльності страхової компанії та ухилення від прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування.

Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції по суті спірних правовідносин через їх невідповідність обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положеннями ст.ст. 6, 17 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування.

Відповідно до п/п11.3.2. п.11.3. Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) страхової компанії «Країна» (надалі Правила) при незаконному заволодінні застрахованим ТЗ Страхувальник/Водій протягом години, як тільки про це стане відомо, зобов`язаний повідомити Страховика за телефонами, щовказані в Договорі, та виконати наступні дії:протягом 3-х (трьох) робочих днів надати Страховику письмове повідомлення встановленої Страховиком форми (за межами України повідомити Страховика будь-яким засобом зв`язку), та передати Страховику реєстраційні документи на ТЗ, повний комплект оригінальних ключів від застрахованого ТЗ та повний комплект пультів віделектронної сигналізації та ключів від пристрою механічного блокування.

Згідно з п.п.14.1.Правил, якщо інше не передбачено Договором, впродовж 15 (п`ятнадцяти) робочих днів змоменту одержання всіх документів, необхідних для підтвердження факту настаннястрахового випадку, встановлення причин, обставин настання страхового випадку тавизначення розміру збитків, Страховик приймає обґрунтоване рішення про виплату абовідмову у виплаті страхового відшкодування, що оформлюється страховим актом.

Як видно з укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту № УА 109913 від 28.01.2016 р. (надалі Договір), Страховик приймає на себе обов`язок на умовах Правил і цього договору здійснити виплату страхового відшкодування у разі настання страхового випадку. Страховим випадком вважається подія, що передбачена з переліку ризиків, визначених у договорі. Страховими ризиками є події, наслідком яких є втрата, знищення або пошкодження застрахованого ТЗ, зокрема, протиправне вилучення застрахованого ТЗ, яке вчинене умисно з будь-якою метою усупереч волі його власника чи користувача (ризик «незаконне заволодіння»). При незаконному заволодінні застрахованим ТЗ Страхувальник зобов`язаний, зокрема, протягом трьох робочих днів після інформування Страховика про страховий випадок передати йому повний комплект оригінальних ключів від застрахованого ТЗ, повний комплект пультів від електронної сигналізації і ключів від пристрою механічного блокування. Страхове відшкодування виплачується після надання Страховикові всіх необхідних документів за страховим випадком, повного визначення обставин, причин, характеру страхового випадку та розміру збитків і визнання Страховиком випадку страховим, складання страхового акту(п.п.11.1, 11.2., 11.3., п/п11.3.3., п.16.3., п/п16.3.2., п.17.1.).

Спір між сторонами, предметом якого є стягнення страхового відшкодування, виник із приводу обов`язку Страхувальника (позивача) надати Страховику (відповідачу)повний комплект оригінальних ключів від застрахованого ТЗ, що передбачено як Правилами, так і Договором.

Позивач вважає цей обов`язок виконаним, оскільки він надав Страховикунеобхідний пакет документів разом із двома оригінальними ключами до автомобіля.

Страховик на виконання п.14.4.1. Договору надав запит до офіційного дилера автомобілів «Skoda» в Україні ТОВ «Єврокар», яке листом № 409 від 30.08.2016 р. повідомило про невідповідність наданих Страхувальником ключів до автомобіля «SkodaOctavia А5Ambiente» реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1.8 TSI/118kW- НОМЕР_2 (застрахований транспортний засіб). Так, наданий позивачем комплект автомобільних ключів із каталожним номером ЗТО.837.202.С для управління центральним замком із радіокеруванням не належить застрахованому автомобілю, оскільки такий поставлявся із комплектом ключів з каталожним номером 5J0.837.219 для управління центральним замком без радіо керування (т.1, а.с.74).

Установлено, що н а неодноразові письмові вимоги Страховика (т.1, а.с.18-22) позивач не надав останньому комплекту оригінальних ключів від застрахованого ТЗ, вважаючипри цьому фактично надані ключі оригінальними.

Між тим, сторони погодили, що для прийняття рішення про визнання події страховим випадком, здійснення страхового відшкодування або відмову у виплаті страхового відшкодування Страхувальник зобов`язаний надати Страховику всі документи разом з комплектом оригінальних ключів.

Тобто, станом на момент виникнення спірних правовідносин Страховик у зв`язку з невиконання Страхувальником вимог п/п16.3.2 Договору не мав достатніх фактичних і правових підстав для виплати страхового відшкодування.

За загальними правилами (ст.ст. 526 ч.1,627 ч.1 ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Твердження позивача про те, що він як страхувальник учинив усі дії і надав відповідачу як страховику всі, передбачені договором страхування, документи для здійснення страхової виплати, не відповідає дійсності.

Висновок суду першої інстанції про те, що ненадання оригінальних ключів на автомобіль не може бути підставою для бездіяльності страхової компанії й ухилення такої від прийняття рішення про виплату чи відмову у виплаті страхового відшкодування, є помилковимі суперечить як Правилам, так і Договору. Попри це, предметом позовних вимог є імперативна вимога про стягнення страхового відшкодування, а не про визнання дій Страховика неправомірними чи зобов`язання Страховика вчинити певні дії.

Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги колегія суддів вважає, що позов є необґрунтованим і передчасним,а тому задоволенню не підлягає.

Понесені страховиком судові витрати на суму 2573.13 грн., пов`язані з поданням апеляційної скарги, належить покласти на позивача.

Керуючись Законом України «Про страхування», ст.ст. 526 ч.1, 627 ч.1 ЦК України, ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.3, п.4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» задовольнити.

2.Рішення Хустського районного суду від 29 травня 2019 року скасувати.

3. ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення страхового відшкодування відмовити.

4.Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» 4725 (чотири тисячі сімсот двадцять п`ять) грн. у відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги.

5.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.

6.Повне судове рішення складено 11грудня 2020 р.

Судді: