Провадження № 2/219/904/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Любчика О.В., за участю секретаря Єлісеєвої С.Є., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

встановив:

ВЧ НОМЕР_1 звернулась до суду з уточненим позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_1 винним у заподіянні шкоди державі в особі ВЧ НОМЕР_1 та стягнути з нього на користь ВЧ НОМЕР_1 суму збитків в розмірі 41528,57 грн., а також судовий збір в сумі 3842,00 грн.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 17 частини 1 статті 4 КАС України встановлено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 4 статті 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

У даній справі позов пред`явлено військовою частиною до фізичної особи - колишнього військовослужбовця про відшкодування майнової шкоди, завданої ним під час проходження військової служби.
Звертаючись до суду з позовом, ВЧ НОМЕР_1 посилалась на те, що під час проведення 29 грудня 2016 року службового розслідування у ВЧ НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника квартирно-експлуатаційної служби тилу ВЧ НОМЕР_2 не організував роботу, перевірку та наявність майна квартирно-експлуатаційної служби в підрозділах та на складах військової частини, результати перевірки актом або рапортом не оформлював, доповіді щодо прийняття рішень про нестачу або надлишки за складом, у підрозділах частини чи розбіжності за бухгалтерським обліком на ім`я командира частини не надавав. Внаслідок нестачі військового майна державі, в особі військової частині НОМЕР_1 , спричинено збитки на суму 41528,57 грн., які слід стягнути з ОСОБА_1 .

Підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами визначено Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної ради України № 243/95-ВР від 23.06.1995 року. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати (пункти 1, 2 цього Положення).
Таким чином, спірні правовідносини виникли у зв`язку із завданням відповідачем шкоди державі під час проходження публічної служби.
З огляду на вищезазначені вимоги закону, указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, і питанням відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди, навіть якщо притягнення цієї особи до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди відбувається після її звільнення з військової служби.
Такий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 5 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16, в якій зазначено про відступ від раніше висловленої правової позиції у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 533/934/15-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 815/5027/15, від 3 жовтня 2018 року у справі № 755/2258/17 в аналогічних спорах.
Висновок Великої Палати підтверджено і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №734/3102/16-ц.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановлює ухвалу про закриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, суд вважає, що даний спір не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства. При цьому, позивачу слід роз`яснити його право на судовий захист у порядку адміністративного судочинства.
Керуючись ст. ст. 200, 255, 260, 261 ЦПК України, суд

ухвалив:

провадження у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - закрити, роз`яснивши військовій частині НОМЕР_1 , що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354 (строк на апеляційне оскарження), 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя О.В. Любчик