Справа № 459/2444/19
Провадження № 2/459/301/2020
У Х В А Л А

судового засідання

14 грудня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого судді Новосада М.Д.

з участю:

секретаря судового засідання Канюки В.Р.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за даним позовом.

Представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з вілповідача в користь позивача 206249,82 грн..

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань не подав.

Судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем не було сплачено судовий збір всупереч вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України.

Позивач у позовні заяві та у заяві про збільшення позовних вимог просив звільнити його від сплати судового збору.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться в безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі. З метою недопущення зловживання процесуальними правами суд має враховувати: предмет спору, наявність у особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, рахунків в банківських та інших фінансових установах та можливість розпорядження ними, вік особи та її працездатність, склад сім`ї та наявність утриманців тощо.

Зважаючи на те, що Законом України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою передбачено можливість сплати судового збору в мінімальному розмірі - не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а подане позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору не обгрунтоване та не підтверджене жодними доказами, приходжу до висновку, що клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору за подання позовної заяви до задоволення не підлягає.

Вказане грунтується на такій конституційній засаді судочинства як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України) та узгоджується із статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» станом на день звернення з позовом до суду (05.09.2019) ставки судового збору справлялись у розмірі: за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу (768,40 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Позивачем не надано жодних підтверджуючих документів, що можуть дати суду можливість оцінити майновий стан позивача для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнення від їх сплати.

Так як позивачем у заяві про збільшення позовних вимог заявлено вимогу майнового характеру у розмірі 206249,82, тому слід сплатити судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, що становить 2062,50 грн..

Вказані недоліки підлягають усуненню у спосіб: сплатити судовий збір у сумі 2062,50 грн. (за реквізитами: одержувач - отримувач коштів: УКу м.Червоногр./Червоноград/22030101, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) , код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA6013019, код класифікації доходів бюджету: 22030101), та долучити до справи оригінал підтверджуючого документу або надати суду клопотання та докази, які могли б дати можливість оцінити майновий стан позивача відповідно до ст.136 ЦПК України для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат або звільнення від їх сплати.

Згідно із ч.11 ст.187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

У зв`язку із викладеним вище недоліками позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст.185, 187, 197, п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, вказаних в ухвалі.

У разі, якщо недоліки не будуть усунені у вказаний строк, позовна заява буде залишена без розгляду відповідно до п.8 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: М. Д. Новосад