н/п 4-с/490/71/2019
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

17 січня 2020 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою, в якій просив визнати рішення головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв ГТУЮ у Миколаїв Юдіної І.М. по виконавчому провадженні №53985818 щодо встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно виконавчого листа №490/10151/16-ц, виданого 18.01.2017 року - неправомірним, постанову Центрального ВДВС м. Миколаєва від 17.05.2018 року "Про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання" по ВП №53985818 - скасувати.

Дана скарга, згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 30.05.2018 року передана на розгляд судді Черенковій Н.П., та отримано суддею 17.01.2020 року.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Оскільки ЦПК України не передбачено наслідків недотримання закону при подачі скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, вважаю, що слід керуватися положеннями ч. 9 ст. 10 ЦПК України, згідно з якими якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а тому в даному випадку необхідно застосовувати приписи ст. 175 ЦПК України, згідно з якими визначаються вимоги щодо форми і змісту позовної заяви.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Скаржнику необхідно уточнити спосіб захисту порушеного права та вказати, які норми закону порушені державним виконавцем та чим це підтверджується, надавши відповідні докази або посилання на них.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, що встановлено положеннями частини 3 ст. 185 ЦПК України.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Центрального ВДВС м. Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання скарги у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, скарга буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова