ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 682/3155/18
Провадження № 22-ц/4820/218/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2019 року (суддя Маршал І.М.) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки.

Позов мотивовано тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2017 року. За час шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на виховання дитини не надає, проте не позбавлений такої можливості, оскільки працює неофіційно закордоном.

Посилаючись на наведене, позивач просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття доньки.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн., але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 29.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання судового збору.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідно до ч.2. ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивачки аліменти у розмірі 1100 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та розстрочити виплату заборгованості по сплаті аліментів терміном на 24 місяці.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції не врахував, що він не має постійного місця роботи та змушений шукати тимчасовий заробіток у інших містах, при цьому витрачаючи значні кошти на проїзд до місця роботи та оплату житла. За таких обставин, його середньомісячний прибуток складає 3000-3500 тисячі гривень, а у разі стягнення з нього аліментів у розмірі 2000 грн. він буде позбавлений засобів для існування.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим та законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що згідно із ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є батьком малолітньої дитини, має мінливий та нерегулярний дохід, дитина проживає з матір`ю, з урахуванням чого дійшов до висновку про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 2000 грн.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Судом встановлено, що з 19 лютого 2011 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , в якому у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 листопада 2017 року шлюб між сторонами розірвано.

Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Зазначені обставини визнані сторонами та підтверджуються письмовими доказами у справі.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Перевіряючи доводи ОСОБА_1 щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, судом належним чином враховано положення ч.1 ст.184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, як у разі наявності нерегулярного, мінливого доходу платника.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.182 СК України вірно врахував матеріальне становище платника аліментів та мінливість його доходів і зробив висновок про те, що відповідач має задовільний стан здоров`я, відсутність у нього інших утриманців, а отже спроможний платити аліменти на утримання доньки у розмірі 2000 грн.

Посилання ОСОБА_1 на те, що стягнення аліментів в розмірі 2000 грн. є завеликим, враховуючи його матеріальний стан, не спростовують зазначених висновків суду, є необґрунтованими, зважаючи на встановлений прожитковий мінімум на дитину відповідного віку та обов`язок батьків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей.

Також не підлягають задоволенню вимоги апеляційної скарги щодо розстрочення виплат по заборгованості аліментів, оскільки відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення може визначити порядок його виконання, надання відстрочення або розстрочення, в даному випадку таким судом є суд першої інстанції.

Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, має бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року).

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Враховуючи, що у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 квітня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк