Справа № 591/995/18
Провадження № 2/591/40/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2020 року
Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Грищенко О.В., секретаря судового засідання Сітало Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу, звернення стягнення на предмет застави, -
26 серпня 2018 року ПАТ «Ідея банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави та вилучення транспортного засобу. До початку розгляду справи по суті позивач змінив предмет позову, та звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави та вилучення транспортного засобу.
16.01.2013 року, в забезпечення кредитного договору, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 .
Крім того, посилаючись на те, що застава зберігає силу, якщо майно, що становить предмет застави, переходить у власність іншої особи, Банк просить звернути стягнення на предмет застави автомобіль HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , новий реєстраційний номер № НОМЕР_3 , власником якого на даний час є відповідач ОСОБА_2 , та вилучити у нього автомобіль, передавши його ПАТ «Ідея банк» на період до його реалізації, а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору (а.с.128-131 т.2).
Справа надійшла до Зарічного районного суду 26 лютого 2018 року.
Ухвалою суду від 06.03.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 14 травня 2018 року.
14 травня 2018 року відкладено на 26.06.2018 року у зв`язку з першою неявкою відповідача.
26.06.2018 року відкладено на 13.09.2018 року у зв`язку з неявкою сторін.
13.09.2018 року відкладено на 13.11.2018 року перебування головуючого на лікарняному.
13.11.2018 року відкладено на 10.01.2019 року перебування головуючого на лікарняному.
10.01.2019 року відкладено до 08.02.2019 року до 14-00 год у зв`язку з залученням співвідповідача.
08.02.2019 року відкладено до 28.02.2019 року на 13-00 год за клопотанням співвідповідача.
28.02.2019 року відкладено до 19.03.2019 року до 09-00 год. зайнятість головуючого в колегіальному розгляді кримінальної справи № 591/2636/18.
18 березня 2019 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву (а.с.12-27 т. 2).
19.03.2019 року відкладено розгляд справи за клопотанням співвідповідача до 21.05.2019 року до 11-00 год.
16.05.2019 року від представника позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив ОСОБА_2 (а.с.47-82 том 2).
21.05.2019 року відкладено розгляд справи на 16.08.2019 р. у зв`язку з клопотанням представника співвідповідача.
04.10.2019 року на електронну пошту суду надійшла заява представника позивача про відмову від частини позовних вимог (а.с.124-131 т.2).
16.08.2019 року відкладено до 09.10.2019 року на 14-00 год. перебування головуючого на лікарняному.
09.10.2019 року відкладено до 16.01.2020 року за клопотанням представника позивача та представника відповідача.
В письмовій заяві, яка надійшла на електронну пошту суду, представник позивача ПАТ «Ідея Банк» адвокат Олешек О.М. змінений позов підтримала в повному обсязі, просить задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», про причини неявки суду не повідомили, відзиву на позов та клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило.
Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 1 § 1 кредитного договору, відповідачу ОСОБА_1 було надано кредит в сумі 118100,80 грн., який складається з двох частин: фінансування купівлі автомобіля 114660,00 грн. та фінансування страхового платежу за страхування життя позичальника 3440,80 грн. Кредит надано на придбання транспортного засобу марки HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 .
При цьому, умовами договору передбачено сплату фіксованої процентної ставки у розмірі 15,4900 % в рік (§ 2 Кредитного договору).
Як визначено п. 1 § 8 Кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в разі одного з таких випадків: 1) втрати чи знищення або пошкодження транспортного засобу / предмету застави; 2) передачу в наступну заставу транспортного засобу без згоди банку; 3) відчуження та іншого розпорядження транспортного засобу без згоди банку; 4) прострочення сплати чергового ануїтетного платежу чи його частини більш ніж на 30 календарних днів; 5) несвоєчасного та/або неналежного укладення договору страхування транспортного засобу; 6) у разі розірвання банком договору; 7) неподання або несвоєчасне подання документів, що підтверджують фінансовий стан позичальника; 8) порушення позичальником будь-яких інших умов Договору та в інших випадках, передбачених законодавством (а.с.11 т.1).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно ст. ст. 526,527,530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором.
На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 не виконував свої зобов`язання за кредитним договором, укладеним між сторонами, суд приходить до висновку, що право позивача ПАТ «Ідея Банк» порушене і підлягає захисту, вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором та іншими документами, які містяться в матеріалах даної цивільної справи, а тому є підстави для задоволення позову в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору у загальному розмірі 156923 гривні 06 коп.
Крім того, судом встановлено, що в забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 16.01.2013 року було укладено договір застави транспортного засобу. Предметом вказаного договору став автомобіль HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , зареєстрований ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Суми, Сумського, Краснопільського, Білопільського районів підпорядкованого УМВС 22.11.2012 року, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , номер НОМЕР_5 , виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Суми, Сумського, Білопільського, Краснопільського районів (а.с.33 т.1).
З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна вбачається, що на підставі договору застави майнових прав ПАТ «Ідея Банк» накладено обтяження на автомобіль марки HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 (а.с.31-32 т.1).
Судом встановлено, що 22.11.2012 року спірний автомобіль зареєстровано за ОСОБА_1 (а.с. 33 т.1 ).
Відповідно до відомостей Головного сервісного центру МВС від 05.07.2018 року № 31/1096006.09.2014 року автомобіль зареєстровано на ім`я власника ОСОБА_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 (а.с. 93 т.1 ).
Порядок реєстрації та перереєстрації транспортних засобів визначений Постановою КМ України від 7 вересня 1998 р. N 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».
Відповідно до п. 41 вказаної Постанови КМУ, забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, стосовно яких є ухвала суду про накладення арешту або заборону зняття з обліку чи постанова державного виконавця про накладення арешту.
Забороняється зняття з обліку та/або перереєстрація на нового власника транспортних засобів, що придбані у розстрочку без надання відповідних документів про остаточний розрахунок.
Застава є способом забезпечення зобов`язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (ст. 572 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про заставу»).
Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
У частинах 1 та 2 ст. 590 ЦК України зазначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Згідно зі статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем.
Таким чином, у зв`язку з тим, що позичальником порушено обов`язок з повернення кредиту частинами, тому вимоги банку про звернення стягнення на предмет застави є обґрунтованими.
Встановлена судом обставина перереєстрації транспортного засобу на інших осіб не є перешкодою для задоволення вимог банку за рахунок застави.
Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.
Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
Відповідно до п. 2 п. 1 § 2 Договору застави (а.с.16), наступні застави, відчуження, заміна, обтяження предмету застави будь-якими зобов`язаннями (оренда, лізинг, найм, безоплатне користування, спільна діяльність тощо), передача права користування ТЗ третім особам, переміщення ТЗ за межі території України здійснюється заставодавцем тільки за письмовою згодою заставодержателя.
Судом встановлено, що ПАТ «Ідея Банк» не давав письмову згоду на відчуження рухомого майна, що перебуває в заставі (автомобіля) ні основному боржнику ОСОБА_1 , ні іншим особам.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 Цивільного кодексу України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (далі - Державний реєстр) відомостей про обтяження цього рухомого майна.
У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.
Судом встановлено, що на час другої перереєстрації автомобіля за покупцем ОСОБА_2 спірний автомобіль HYUNDAI, модель ACCENT RB1.4, 2012 року випуску, колір білий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , весь час перебував у заставі Банку та був внесений в Державний реєстр обтяжень рухомого майна з 16.01.2013 року (а.с.31-32 т.1 ).
Таким чином, зміна власника заставного транспортного засобу, відносно якого зареєстроване обтяження, не є перешкодою для задоволення за рахунок цього майна вимог банку у випадку порушення заставодавцем своїх кредитних зобов`язань.
У п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року, роз`яснено, що право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК). Задоволення позову кредитора про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не є перешкодою для пред`явлення позову про стягнення заборгованості з поручителя за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду справи заборгованість за кредитом не погашена. Задоволення позову кредитора про стягнення заборгованості з поручителя не є перешкодою для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави з метою погашення заборгованості за тим самим договором кредиту у разі, якщо на час розгляду спору заборгованість за кредитом не погашена.
Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки/застави покладається на іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1ст. 11 ЦПК України суди повинні розглядати питання про можливість застосування звернення стягнення на предмет іпотеки/застави у спосіб, заявлений у позовній вимозі. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.
Звернення стягнення на предмет іпотеки/застави не призводить до заміни основного зобов`язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов`язанням одночасно зі зверненням стягнення на предмет іпотеки/застави не зумовлює подвійного стягнення за основним зобов`язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов`язанням відсутня.
Крім того, суд звертає увагу, що п. 1 § 2 Договору застави передбачено, що у разі невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором Заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмету застави переважно перед іншими кредиторами (на праві вищого пріоритету) (.
П. 1 § 3 Договору застави також передбачено, що заставодержатель має право вилучити предмет застави, разом з документами та ключами до нього, в заставодавця та/або в третіх осіб, де б та в кого б він не знаходився, й передати його на зберігання на майданчик заставодержателя або сторонньої організації (особи) зберігача, у разі настання будь якої з обставин, передбачених п. 1 § 5 договору (а.с.16 т.1).
Суд не може взяти до уваги доводи відповідача ОСОБА_2 про необґрунтованість заявлених до нього позовних вимог у зв`язку з шахрайськими діями ОСОБА_1 , який продав йому автомобіль, що перебуває в заставі. При цьому суд виходить з того, що факт шахрайства не встановлений вироком суду, який би набрав законної сили, а отже, ці доводи не заслуговують на увагу.
З огляду на викладене, позовні вимоги в частині вилучення вказаного автомобіля у ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
Висновок суду про задоволення позовних вимог до ОСОБА_2 як власника заставного майна узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 3 лютого 2016 року у справі № 6-1080цс15.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позовних вимог, з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Ідея Банк» необхідно стягнути в дольовому порядку в рівних частках понесений позивачем судовий збір у сумі 2353,85 грн., тобто по 1176, 92 грн. з кожного відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України,-
Заочне рішення може бути переглянуте Зарічним районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Зарічного районного суду м. Суми протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивачем рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Сумської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення суду складено та підписано 21.01.2020 року.

Суддя О.В.Грищенко