Справа № 642/8331/19
Провадження № 2/642/2030/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шрамко Л.Л.,

з участю секретаря - Бондаренко В.П.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 червня 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Внаслідок відсутності взаєморозуміння та постійних конфліктів шлюбні стосунки припинені, вони проживають окремо.

Шлюб існує формально. Поновлення шлюбних відносин вважає неможливим.

Ухвалою суду від 10 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивач подав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов задовольнити. Відповідачка також подала заяву з проханням справу розглянути у її відсутності, зазначила, що проти позову не заперечує.

За таких обставин відповідно до ст. 223, ч.3 ст. 200 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, та постановити рішення у підготовчому судовому засіданні.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню на підставі наступного.

Сторони зареєстрували шлюб 11 червня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 828.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони припинили шлюбні відносини, проживають в різних містах. Примирення обидві сторони вважають неможливим та просять розірвати шлюб. Майновий спір у сторін відсутній.

За спільною згодою сторін дитина проживає з матір`ю - відповідачкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Визнання позову відповідачкою не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує лише формально, поновлення шлюбних відносин є неможливим, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхньої дитини, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Після реєстрації шлюбу позивачка прізвище не змінювала.

Керуючись ст. ст. 4,5, 12, 13,89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,ст. ст. 110, 112 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 до ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 11 червня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 828.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення.

Суддя Л.Л. Шрамко