Справа №265/467/20
Провадження №2-о/265/96/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Щербіна А. В., за участю секретаря судового засідання Головченко М.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про встановлення факту смерті особи у певний час,-

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2020 року заявник ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із заявою про встановлення факту смерті особи у певний час, заінтересована особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків).

1. Обґрунтування заяви:

В обгрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Тавричеське Тельманівського району Донецької області померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник звернулася до Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) із заявою про відповідну реєстрацію факту смерті та надала документи, які були їй видані на тимчасово окупованій території. Проте, органом реєстрації актів цивільного стану в реєстрації відповідного факту їй було відмовлено, оскільки документи видані на тимчасово окупованій території та не відповідають вимогам, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545. Посилаючись, зокрема на ст.315 ЦПК України, заявниця просила встановити факт смерті ОСОБА_2 у селі Тавричеське Тельманівського району Донецької області 08 січня 2020 року від хронічної судинної мозкової недостатності.

2. Судовий розгляд:

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляду справи за її відсутності, заяву просила задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, до суду надійшов лист з проханням розглянути заяву у відсутності представника відділу, рішення прийняти на розсуд суду.

3. Оцінка фактичних обставин та позиція суду:

Згідно з постановою Верховної Ради України «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» від 12.05.2016 року №1351-VIII, у Донецькій області Тельманівський район було перейменовано на Бойківський.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №1085-р, на території Бойківського району Донецької області, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Відповідно до вказаного розпорядження с.Тавричеське Луківської сільської ради Бойківського району Донецької області також було включено до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

З матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть, виданого від 10.01.2020 року, Луківською сільською адміністрацією Тельманівського району складено актовий запис про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у с.Тавричиське Тельманівського району.

Згідно лікарського свідоцтва по смерть №7 від 10.01.2020 року, виданого ЦРЛ Тельманівського району, причина смерті ОСОБА_2 хронічна судинно мозкова недостатність.

Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації від 21.01.2020 року, виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), підставою відмови у реєстрації акту цивільного стану, стало подання Заявницею документа, форма якого не відповідає наказу Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. При цьому, частина 3 цієї статті передбачає, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

В той же час, ч.4 ст.10 ЦПК України і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» покладає на суд обов`язок при розгляді справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (надалі -ЄСПЛ) як джерело права.

Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), ЄСПЛ застосував «намібійський виняток», який було сформульовано у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Отже, суд як виняток, приймає до уваги документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, та оцінює їх разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Частина 1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачає, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином, оскільки документи, які видані на території Луківської сільської ради Бойківського району Донецької області щодо смерті ОСОБА_2 є недійсними та іншим способом отримати належні до допустимі документи щодо смерті своєї матері заявниця не має можливості з об`єктивних причин, так як на території Бойківського району Донецької області, органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, то суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи у певний час, на підставі наданих доказів є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76, 81, 89, 95, 259, 265, 273, 315 319 ЦПК України ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) задовольнити.

2. Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Донецька Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Тавричеське Бойківського району Донецької області у віці 65 років. Причина смерті хронічна судинно мозкова недостатність.

3. Це рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до або через відповідний суд протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Це рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження цього рішення не зупиняє його виконання.

Суддя А.В. Щербіна