Справа № 487/1539/16-ц
Провадження № 6/487/40/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Сухаревич З.М.,

за участю секретаря судового засідання - Дорош В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

13 листопада 2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 487/1539/16-ц від 25.10.2017 таким, що не підлягає виконанню, яка мотивована тим, що 07.09.2017 апеляційним судом Миколаївської області було прийнято рішення у справі № 487/1539/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості у розмірі 1137275,49 грн. У вересні 2019 р. заявник отримав поштою від приватного виконавця Баришнікова А.Д. постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 1137275,49 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі виконавчого листа № 487/1539/16-ц, де стягувачем є ПАТ «Банк «Фінанси та кредит». Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження стало відомо, що 18.10.2018 між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір про відступлення прав вимоги, в результаті чого ТОВ «Вердикт Капітал» стало новим кредитором. Крім цього, 09.11.2019 заявнику стало відомо, що вищевказаний виконавчий лист уже знаходився на виконанні у іншого приватного виконавця Куліченко Д.О., про що останній надіслав вимогу від 06.11.2019. Вважає, що такими діями стягувачі порушили права та охоронювані законом інтереси боржника, оскільки договір відступлення прав вимоги укладено з грубими порушеннями, у зв`язку з чим ТОВ «Вердикт Капітал» не може бути стягувачем. Крім цього, вважає, що ОСОБА_2 виконала свої фінансові зобов`язання перед Банком, сплативши суму по кредиту 310088,08 грн. У зв`язку з цим змушений звернутись до суду.

21.12.2019 р. до суду надійшов відзив представника ТОВ «Вердикт Капітал», в якому представник просить відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на відсутність жодної обставини, яка могла б слугувати для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

До судового засідання заявник не з`явився, надав заяву, в якій просив про відкладення розгляду заяви у зв`язку із перебуванням у лікарні до кінця січня 2020 р.

Однак, таку заяву суд не приймає, оскільки заявником вже вдруге подається заява про відкладення розгляду справи, однак доказів наявності обставин, на які посилається в заяві, не надає.

ОСОБА_2 , ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», приватний виконавець Куліченко Д.О., приватний виконавець Баришніков А.Д. до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Представник ТОВ «Вердикт Капітал» до судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, просила відмовити у задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України, неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Відтак, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності стягувача і боржника, заінтересованих осіб.

Дослідивши матеріали заяви, матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15.05.2017 в цивільній справі 487/1539/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено (а.с. 130-131 том 1).

07 вересня 2017 року рішенням Апеляційного суду Миколаївської області рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 травня 2017 року змінено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» суму заборгованості за договором від 30 травня 2008 року у загальному розмірі 1 137 275 грн. 49 коп. (а.с. 189-191 том 1).

25.10.2017 за вказаним рішенням видано виконавчі листи.

17 грудня 2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва замінено сторону виконавчого провадження з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ-КАПІТАЛ» (а.с.232а том 1).

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах" від 25 вересня 2015 року" звернуто увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

З викладених заявником обставин та наданих документів, суд не вбачає підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Так, обґрунтовуючи свої вимоги, боржник ОСОБА_1 вказував, що боржником ОСОБА_2 виконано свої фінансові зобов`язання перед Банком, сплативши суму у розмірі 310088,08 грн., а отже обов`язок Боржників відсутній у зв`язку з добровільним виконанням зобов`язання перед фінансовою установою.

Однак, на підтвердження цих пояснень, заявником надано квитанції за період з червня 2008 року по червень 2015 р., в той час, як судове рішення про стягнення заборгованості ухвалено у 2017 році і заборгованість за договором розрахована станом на 31 липня 2015 року.

Отже, надані заявником квитанції не підтверджують добровільне виконання боржником обов`язку, оскільки протилежне встановлено судовим рішенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Іншою підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник зазначає укладення договору відступлення прав вимоги з численними порушеннями, тому стягувачем по виконавчому листу не може бути ТОВ «Вердикт Капітал».

Одночасно, заявником не надано доказів визнання недійсним договору відступлення прав вимоги ТОВ «Вердикт Капітал», а з матеріалів справи встановлено, що ухвала суду від 17.12.2018 року в апеляційному порядку не оскаржена і набрала законної сили.

Відтак, наведені заявником обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, оцінивши надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню слід відмовити.

Одночасно, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо відновлення стягнення за оскаржуваним виконавчим листом, виконання якого було зупинене ухвалою від 15.11.2019 року.

Згідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України до розгляду заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

З наведеного слідує, що у разі безпідставності заявлених вимог про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, за результатами розгляду заяви відпадає необхідність у подальшому зупиненні виконання оскаржуваного виконавчого листа, а тому його виконання у даному випадку слід відновити.

Керуючись ст.ст. 260-261, 353, 432 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Відновити виконання за виконавчим документом № 487/1539/16-ц від 25.10.2017 виданим Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у солідарному порядку на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» суму заборгованості у розмірі 1137275,49 грн., з яких сума строкової заборгованості 393837,64 грн., сума простроченої заборгованості 252180,67 грн., сума строкової заборгованості по відсоткам 7231,95 грн., сума простроченої заборгованості по відсоткам 51151,83 грн., пеня 432873,40 грн.; відшкодування судового збору у розмірі 17134,89 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6ст. 259 ЦПК України- з дня складення ухвали в повному обсязі.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текс ухвали складено 20.01.2020.

Суддя: З.М. Сухаревич