ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7028/20 Справа № 175/1125/17 Суддя у 1-й інстанції - Воздвиженський О. Л. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Каратаєвої Л.О.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року за позовом Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрації транспортного засобу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 році позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрації транспортного засобу.

Позов мотивовано тим, що 03 серпня 2015 року заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року ОСОБА_3 виявила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті.

Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 ЦК України.

Відповідно до умов договору фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року ОСОБА_3 отримала від АТ «Акцент-Банк» у платне користування автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 та зобов`язалася сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

Згідно свідоцтва про реєстрацію зазначений автомобіль належить на праві власності АТ «Акцент-Банк».

В якості забезпечення зобов`язань ОСОБА_3 за Договором № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року, між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_2 було укладено 03 серпня 2015 року договір поруки № АВ00А+00730032, відповідно до умов якого ОСОБА_2 зобов`язалася перед АТ «Акцент-Банк» відповідати за виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань, що випливають з Договору фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року.

ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим, станом на 30 березня 2017 року, заборгованість за фактичний строк користування предметом лізингу складає 179 371,57 грн, яка складається із: заборгованості по залишку вартості предмету лізингу у розмірі 141 621,12 грн, заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу у розмірі 26 341,53 грн, заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу у розмірі 5 625,98 грн, заборгованості за пенею у розмірі 5 782,94 грн.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на підставі довідки рахунку перереєстрували вказаний транспортний засіб та ОСОБА_4 від імені банку продав транспортний засіб ОСОБА_5 , але ОСОБА_4 не мав повноважень на відчуження за довідкою-рахунком автомобіля. В подальшому ОСОБА_5 продав вказаний автомобіль ОСОБА_1 , який на даний час зареєстрований власником автомобіля.

АТ «Акцент-Банк», з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, в позові просило:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за Договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року у розмірі 141 621,12 грн;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за Договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року за Договором поруки № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року суму боргу у розмірі 1 000,00 грн;

- визнати недійсною довіреність № 22 від 22 серпня 2015 року видану від імені АТ «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_4 з моменту її вчинення;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 на ім`я ОСОБА_5 ;

- скасувати державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014;

- визнати недійсним Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 22 серпня 2015 року, видане 22 серпня 2015 року на ім`я ОСОБА_5 ;

- скасувати державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014;

- визнати недійсним Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 14 листопада 2015 року, видане на ім`я ОСОБА_1 ;

- витребувати у ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 та передати транспортний засіб, автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 представникам АТ «Акцент-Банк».

- зареєструвати транспортний засіб Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 за АТ «Акцент-Банк» надавши повноваження представникам АТ «Акцент-Банк» в будь-якому сервісному центрі МВС України отримати (відновити) свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» задоволено.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2017 року заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 11 травня 2017 року у справі за позовом АТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, визнання недійсним довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрації транспортного засобу скасовано та справу призначено до розгляду у загальному порядку.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року задоволено позовні вимоги АТ «Акцент-Банк»:

стягнуто з ОСОБА_3 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за Договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року у розмірі 141 621,12 грн;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за Договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року за Договором поруки№АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року суму боргу у розмірі 1 000,00 грн;

визнано недійсною довіреність № 22 від 22 серпня 2015 року видану від імені АТ «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_4 з моменту її вчинення;

визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 оформлений довідкою-рахунком № НОМЕР_5 від 22 серпня 2015 року на ім`я ОСОБА_5 ;

скасовано державну реєстрацію права власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 ;

визнано недійсним Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 22 серпня 2015 року, видане сервісним центром в м. Києві про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 видане 22 серпня 2015 року на ім`я ОСОБА_5 ;

скасовано державну реєстрацію прав власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 ;

визнано недійсним Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 14 листопада 2015 року, видане сервісним центром в м. Донецьк про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 видане 14 листопада 2015 року на ім`я ОСОБА_1 ;

витребувано у ОСОБА_1 транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 та передано транспортний засіб, автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 представникам АТ «Акцент-Банк»;

зареєстровано транспортний засіб Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 - за АТ «Акцент-Банк», , юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11 - надавши повноваження представникам АТ «Акцент-Банк» в будь-якому сервісному центрі МВС України отримати (відновити) свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 ;

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року скасовано. В задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 17 червня 2020 року постанову апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Так, ОСОБА_1 звертаючись до суду з апеляційною скаргою, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про:

визнання недійсною довіреності № 22 від 22 серпня 2015 року видану від імені АТ «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_4 з моменту її вчинення;

визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 оформлений довідкою-рахунком № НОМЕР_5 від 22 серпня 2015 року на ім`я ОСОБА_5 ;

скасування державної реєстрації права власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 ;

визнання недійсним Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 22 серпня 2015 року, видане сервісним центром в м. Києві про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 видане 22 серпня 2015 року на ім`я ОСОБА_5 ;

скасування державної реєстрації прав власності на автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 ;

визнання недійсним Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 14 листопада 2015 року, видане сервісним центром в м. Донецьк про реєстрацію транспортного засобу - автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 видане 14 листопада 2015 року на ім`я ОСОБА_1 ;

витребування ОСОБА_1 транспортного засобу - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 та передано транспортний засіб, автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_6 представникам АТ «Акцент-Банк»;

реєстрації транспортного засобу Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 - за АТ «Акцент-Банк», , юридична адреса: 49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11 - надавши повноваження представникам АТ «Акцент-Банк» в будь-якому сервісному центрі МВС України отримати (відновити) свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду скасувати, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 серпня 2015 року заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року ОСОБА_3 виразила своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на веб-сайті. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу, що укладений на підставі статей 633, 634 Цивільного кодексу України (а.с.23-25, т.1).

Відповідно до умов Договору фінансового лізингу №АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року ОСОБА_3 отримала від ПАТ АКЦЕНТ-БАНК у платне користування автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 та зобов`язалася сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору.

В якості забезпечення зобов`язань ОСОБА_3 за Договором №АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року, між ПАТ АКЦЕНТ-БАНК та ОСОБА_2 03 серпня 2015 року було укладено договір поруки №АВ00А+00730032, відповідно до умов яких ОСОБА_2 зобов`язалася перед ПАТ АКЦЕНТ-БАНК відповідати за виконання ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань, що випливають з Договору фінансового лізингу №АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року (а.с.28, т.1).

Згідно з п.2 договору поруки, ОСОБА_2 відповідає перед ПАТ АКЦЕНТ-БАНК за виконання обов`язків ОСОБА_3 за договором фінансового лізингу №АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року у розмірі 1 000 грн.

ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за вказаним договором не виконала належним чином.

Згідно наданого банком розрахунку суми заборгованості, станом на 30 березня 2017 року заборгованість ОСОБА_3 за фактичний строк користування предметом лізингу складає 179 371 грн. 57 коп., яка складається із: заборгованості по залишку вартості предмету лізингу -141 621 грн. 12 коп.; заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу: -26 341 грн. 53 коп.; заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу - 5 625 грн. 98 коп.; заборгованості за пенею - 5 782 грн. 94 коп. (а.с.с 21, т.1).

22 серпня 2015 року ПАТ АКЦЕНТ-БАНК надав довіреність №22, якою уповноважив ОСОБА_6 для отримання цінностей (а.с.35, т.1).

22 серпня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на підставі довідки-рахунку №ААЕ299998 від 22 серпня 2015 року перереєстрували транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , та власником автомобіля став ОСОБА_5 (а.с.37, 38, т.1).

Вказана довідка-рахунок №ААЕ299998 від 22 серпня 2015 року була завірена ЦБДР при МВС України м. Києві (а.с.38, т.1).

ПАТ АКЦЕНТ-БАНК зазначали, що банк не формував і підписував довіреність №22, якою ОСОБА_6 уповноважується для отримання цінностей, вказаний співробітник ніколи не працював в штаті банку, підпис і печатка на документах підроблені (а.с.36, т.1).

14 листопада 2015 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , на підставі довідки-рахунку від 14 листопада 2015 року перереєстрували транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , та власником автомобіля на теперішній час є ОСОБА_1 (а.с.89, т.1).

Заочне рішення мотивоване тим, що ОСОБА_3 взятих на себе зобов`язань за договором фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року не виконала, а тому суд зробив висновок про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу у розмірі 141 621,12 грн та стягнення солідарно з ОСОБА_2 , як поручителя за договором фінансового лізингу, заборгованості у розмірі 1 000 грн.

Суд першої інстанції вказав, що 22 серпня 2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на підставі довідки-рахунку №ААЕ299998 від 22 серпня 2015 року перереєстрували транспортний засіб - автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 , тобто ОСОБА_4 від імені ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» продав вищевказаний транспортний засіб ОСОБА_5 . Довіреність № 22 від 22 серпня 2015 року на отримання цінностей є недійсною та за своїм текстом не надає право на продаж транспортного засобу. Довідка-рахунок № ААЕ299998 від 22 серпня 2015 року, оформлена на підставі недійсної довіреності, є недійсною, та тягне за собою недійсність будь-яких правочинів, які були укладені в часі після укладання недійсного правочину. Тому суд зробив висновок про задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним правочину щодо автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, скасування реєстрації права власності на автомобіль, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію на ім`я ОСОБА_5 та реєстрації прав власності за дійсним власником транспортного засобу ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК». Оскільки за цим договором ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» грошові кошти не отримував, а тому на нього не може бути покладений обов`язок по їх поверненню в порядку реституції. В судовому засіданні встановлений факт вибуття автомобіля марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 з володіння ПАТ «Акцент-Банк» не з його волі, фактичне користування автомобілем ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 виданого на його ім`я, а тому суд зробив висновок про задоволення позовних вимог щодо скасування державної реєстрації прав власності на автомобіль, визнання недійсним свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за ОСОБА_1 витребування з чужого незаконного володіння від ОСОБА_1 транспортний засіб автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014 на користь ПАТ «Акцент-Банк» та реєстрацію за останнім права власності на зазначений автомобіль.

Відповідно до ч.1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1,3,5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 237 ЦК України представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Щодо вимог про визнання недійсними довіреності, договору купівлі-продажу автомобіля, скасування державної реєстрації прав власності на автомобіль, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, витребування транспортного засобу та його реєстрації за АТ «Акцент-Банк», колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з положеннями ст. 76-77 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У матеріалах справи є довіреність № 22 від 22.08.2015 року, , яка видана від ПАТ «Акцент-Банк» на ім`я ОСОБА_6 .

Указана довіреність підписана керівником споживчого кредитування.

Прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка підписала довіреність не зазначено.

Вихідного номеру та будь-яких реквізитів, які б указували на видачу даної довіреності банком указана довіреність не містить.

За змістом довіреності ОСОБА_6 уповноважений на отримання цінностей, а саме: документів про перереєстрацію спірного автомобіля; транзитних номерів.

ОСОБА_6 не був наділений будь-якими повноваження щодо розпорядження вказаним автомобілем від імені ПАТ «Акцент-Банк».

Зазначене учасниками справи не спростовано.

Разом з тим, порушуючи питання про визнання недійсною спірної довіреності з підстав її підроблення та відсутності у позивача волевиявлення саме на відчуження спірного автомобіля, позивач не указував, хто наділений правом видачі відповідної довіреності від імені банку та чий підпис у довіреності позивач вважає підробленим.

Також, позивач не звертався до суду із заявою про проведення судової почеркознавчої експертизи для з`ясування питання про те, чи належить підпис керівнику споживчого кредитування банку.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Надана АТ «Акцент-Банк» заява про те, що банк не видавав довіреність ОСОБА_6 , також не містить прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка підписала таку заяву, інших реквізитів банку та інформації по суті спору. У заяві зазначено виключно те, що банк вважає підпис і печатку на документах підробленими (а.с.36, т.1).

Крім того, в матеріалах справи відсутній оспорений позивачем договір купівлі-продажу автомобіля, укладений між ОСОБА_6 від імені ПАТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_5 .

Без дослідження відповідного договору купівлі-продажу не можливо встановити факт, на який посилається АТ «Акцент-Банк», а саме незаконне відчуження спірного автомобіля ОСОБА_6 без згоди банку на користь ОСОБА_5 .

Вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Позивач особисто не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які посилався під час звернення до суду із даним позовом, а також не надав таких доказів до суду апеляційної інстанції, після повернення справи з Верховного Суду.

Згідно вимог ЦПК України, як в редакції станом на момент розгляду справи судом першої інстанцій, так і у чинній редакції, учасники справи мають передбачені процесуальним законом права і обов`язки.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник має усвідомлювати та несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю.

Колегія суддів звертає увагу, що спірна довіреність, яка оскаржувалася банком з підстав відсутності волевиявлення на розпоряджання майном банку, не містить повноважень ОСОБА_6 на розпоряджання таким майном.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в частині позовних вимог про визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля, скасування державної реєстрації прав власності на автомобіль, визнання недійсним свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, витребування транспортного засобу та його реєстрації за АТ «Акцент-Банк», за їх недоведеністю.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі апеляційних вимог в частині стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу.

Правовідносини, які виникають у зв`язку із договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України, Законом України «Про фінансовий лізинг», Законом України «Про захист прав споживачів».

Згідно із ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених параграфом 6 («Лізинг») Глави 58 («Найм (оренда»)) ЦК України та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Ураховуючи аналіз норм чинного цивільного законодавства України, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, про що свідчить зміст договору та правила ст. 628 ЦК України.

За імперативними положеннями ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається в письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно зі ста. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, й визнання такого договору недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2019 року у справі № 759/2328/16-ц (провадження № 61-5800зпв18) зроблено висновок, що «нікчемним є той правочин, недійсність якого встановлена законом і для визнання його недійсним не вимагається рішення суду (частина друга статті 215 ЦК України). Нікчемність правочину конструюється за допомогою «текстуальної» недійсності, оскільки вона існує тільки у разі прямої вказівки закону. З позицій юридичної техніки така пряма вказівка може втілюватися, зокрема, в термінах «нікчемний», «є недійсним».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що «стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16-ц (провадження № 14-208цс18) зроблено висновок, що «у тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника».

Згідно частин першої та другої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2766цс15 зроблено висновок, що «за своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України. Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Судом встановлено, що договір фінансового лізингу від 28 червня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛК «Автофінанс», нотаріально посвідчено не було».

Аналогічні висновки було зроблено й в інших постановах Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1551цс16, від 18 січня 2017 року в справі № 6-648цс16.

Згідно частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У матеріалах справи міститься заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № АВ00А+00730032 від 03 серпня 2015 року та додатки № 1, 2, підписані ОСОБА_3 , нотаріально не посвідчена (а. с. 23, том 1).

Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки договір фінансового лізингу у зв`язку з непосвідченням його у нотаріальному порядку є нікчемним та не породив юридичних наслідків, то належить повернути сторони у становище, яке існувало до укладення відповідного договору, тобто застосувати двосторонню реституцію.

Так, на виконання умов договору фінансового лізингу від 03 серпня 2015 року ОСОБА_3 отримала від АТ «Акцент-Банк» у платне користування автомобіль марки Hyundai, модель: Accent, рік випуску: 2014, тип ТЗ: седан-В, код кольору-колір: 1-чорний, № кузова/шасі: НОМЕР_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_2 .

Як встановлено судом, автомобіль у відповідача на сьогодні відсутній.

Разом із тим, відповідно до додатку №1 до договору фінансового лізингу вартість транспортного засобу (у тому числі ПДВ) становить 299 800 грн. (а.с.24, т.1).

Суду не надано інших доказів ціни автомобіля на час ухвалення даного рішення. Збирання доказів у цивільній справі не є обов`язком суду, оскільки дана справа не пов`язана із захистом малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними, чи дієздатність яких обмежена, а також відсутні інші випадки, передбачені законом, які б надавали право колегії суддів апеляційного суду збирати докази.

ОСОБА_3 зобов`язалася перед ПАТ Акцент-Банк здійснити платежі у розмірі та умовах, визначених договором.

Отже, належними та допустимими доказами не доведена інша вартість автомобіля на час ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення, а також не спростована виплачена відповідачем позивачу сума на виконання умов договору фінансового лізингу п. 1.1.7 аванс у розмірі 93060 грн та з урахуванням сплачених лізингових платежів, з відповідача на користь позивача належить до стягнення 141 621,12 грн.

Із огляду на те, що судом першої інстанції під час вирішення справи неправильно застосовані норми матеріального права, апеляційний суд скасовує рішення суду першої інстанції на ухвалює нове судове рішення, яким стягує з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача 141 621,12 грн. В іншій частині позовних вимог відмовляє за недоведеністю.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що договір фінансового лізингу у зв`язку з непосвідченням його у нотаріальному порядку є нікчемним та не породив юридичних наслідків, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення заборгованості з поручителя.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивачем заявлені взаємовиключні вимоги щодо стягнення вартості предмета лізингу та витребування автомобіля у порядку ст. 388 ЦК України. Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про нікчемність правочину та стягнення за ним недоплаченої суми вартості майна, вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З позивача підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2353,25 грн.

Керуючись ст. 259, 367, 369, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року скасувати.

В задоволені позовних вимог акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, визнання недійсною довіреності, визнання недійсним договору, скасування державної реєстрації, витребування транспортного засобу, реєстрації транспортного засобу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» 141 621,12 грн.

Стягнути з акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» на користь ОСОБА_1 збір в розмірі 2 353,25 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: