КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Справа №759/2505/19
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/2715/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Семенюк Т.А.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - адвоката Пісної Світлани Іванівни на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року (суддя Миколаєць І.Ю.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

встановила:

у січні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 6000грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до її повноліття.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що з 9 липня 2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після припинення шлюбних відносин проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Позивач стверджувала, що не досягла домовленості з відповідачем щодо витрат на утримання доньки, у грудні 2018 року нею були понесені витрати на дитину у розмірі 18 510грн (харчування, одяг, взуття, придбання ліків, навчання, відпочинок, комунальні платежі, транспортні витрати тощо), з яких щомісячна оплата за навчання в гімназії складає 8 150грн. Відповідач працює торговим представником в компанії Аквілон Київ, заробітна плата за даною вакансією становить щонайменше 15 000грн, тому він може сплачувати аліменти на дитину у розмірі 6 000грн, що забезпечить дитині відповідний рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6 000грн щомісячно, починаючи з 31.01.2018р. і до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням сплачених аліментів за період від подачі позову 31.01.2018р. до дати ухвалення даного рішення 16.10.2019р., допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць та вирішено питання судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Пісна С.І. просить рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів на утримання дитини, зменшивши їх до 2 000грн щомісячно.

Представник відповідача посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та не врахування наданих відповідачем доказів у підтвердження того, що його щомісячний дохід без вирахування податків становить 5 200грн, тому він просив стягувати аліменти у розмірі ј частини від його доходу.

Крім того, представник відповідача зазначає, що не можна вважати належними доказами того, що відповідач має стабільну можливість сплачувати аліменти на дитину у розмірі 6 000грн, банківські перерахування, здійснені відповідачем за час розгляду справи, оскільки такі його дії свідчать тільки про відповідальне ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, бажання надавати матеріальну допомогу та забезпечувати свою дитину в добровільному порядку.

У поясненнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Амельченко В.П. просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, та зазначає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 6 000грн щомісячно, що підтверджується проведеними ним виплатами під час розгляду даної справи та його показами у судовому засіданні 21 травня 2019р. Крім того, згідно загальнодоступної інформації в мережі Інтернет, заробітна плата на аналогічній посаді, що займає відповідач, становить 15 000грн.

Також представником позивача 13 січня 2020 року було подано клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, посилаючись на те, що позивач бажає надати апеляційному суду пояснення з приводу того, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Згідно ч. 6 ст. 279 ЦПК України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Статтею 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів вважає, що клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з викликом учасників справи задоволенню не підлягає, так як фактичні обставини справи встановлені судом першої інстанції, суду першої інстанції сторонами були надані докази у підтвердження своїх вимог та заперечень, до апеляційної скарги та пояснень на апеляційну скаргу не було надано нових доказів, предметом позову є вимоги про стягнення аліментів, розмір яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 9 липня 2011 року, мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю, що не заперечує відповідач.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач повинен утримувати свою дитину, а визначаючи розмір аліментів врахував, що відповідач інших утриманців не має та може сплачувати аліменти у розмірі 6 000грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дочки, то кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд.

Суд встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю, тому саме вона вибирає спосіб виплати аліментів.

Частиною 1 статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати (ч. 3 ст. 182 СК України).

З наданих позивачем суду першої інстанції виписок з її карткового рахунку, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк», вбачається, що відповідачем 19 червня 2019 року перераховано 6 000грн, 15 липня 2019 року - 6 000грн, 19 серпня 2019 року - 10 000грн, 12 вересня 2019 року - 7 000грн (с.с.109-112).

Під час судового розгляду відповідач не заперечував, що вказані грошові кошти ним перераховані, як аліменти на дитину, що підтверджується технічним записом судового засідання від 21 травня 2019р.

Доводи апеляційної скарги, що суд не оцінив надану відповідачем довідку про доходи, є правомірними, так як рішення суду не містить оцінки наданих відповідачем суду доказів.

Разом з цим, під час судового розгляду відповідач зазначив, що сплачував аліменти щомісячно у розмірі 6 000грн, джерело походження вказаних коштів ним не вказано та не доведено, тому враховуючи положення ч. 3 ст. 182 СК України, колегія суддів вважає, що надана відповідачем довідка про доходи у ТОВ «Атлант Буд Дім» не відображає у повному об`ємі реальний його дохід, а відтак не враховується при визначенні розміру аліментів і не може бути належною підставою для зменшення розміру аліментів.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір щомісячних аліментів відповідає матеріальній можливості відповідача надавати належну матеріальну допомогу на утримання дитини.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував тієї обставини, що відповідач ніколи не ухилявся від матеріального забезпечення своєї доньки, колегія суддів вважає безпідставними, так як відповідачем суду не надано доказів сплати аліментів до звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, правильно застосував норми матеріального права, допущені судом порушення норм процесуального в частині оцінки наданих сторонами доказів не призвели до неправильного вирішення справи та усунені під час апеляційного розгляду, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни рішення суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пісної Світлани Іванівни залишити без задоволення, рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.А. Семенюк