Провадження № 2/712/103/20
Справа № 712/1395/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 січня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.
при секретарі ТІТОВА О.І.
з участю адвоката ДЕРЕВ`ЯНКО В.Т.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики,
Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на те, що 20 квітня 2016 року між ним та відповідачем було укладено договір позики грошових коштів, предметом якого були 330 000 грн. у еквіваленті 12 972 доларів США. Відповідно до п. 2 Договору відповідач отримав кошти до його підписання. Відповідно до п. 3 Договору в разі девальвації протягом строку дії Договору національної грошової одиниці України відповідач зобов`язується повернути суму грошей у гривнях, еквівалентну 12 972 доларів США за офіційним курсом на день платежу.
Відповідно до п. 4 Договору за весь час фактичного користування грошовими коштами відповідач погодився сплачувати 4% щомісяця від суми залишку боргу до 5 числа кожного місяця, починаючи з 01 червня 2016 року.
Відповідно до п. 5 Договору відповідач повинен повернути борг зі сплатою належних відсотків за користування грошовими коштами до 20 квітня 2019 року.
В порушення договірних зобов`язань відповідач суму позики не повернув, сплачував лише частково відсотки за користування грошовими коштами. Неодноразові нагадування про необхідність повернення коштів результату не дали. Тому просить стягнути з відповідача на його користь суму позики 360 232 грн., що еквівалентно 12 972 доларів США, відсотки за користування коштами в сумі 181 400 грн., а всього 541 632 грн. А також витрати по сплаті судового збору та витрати на сплату правової допомоги. В подальшому позивач позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування коштами збільшив та просив стягнути їх в розмірі 221 000 грн.
Позивач та його адвокат в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач та його представник до судового засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк до суду не надано.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.
Як встановлено в судовому засіданні, 20 квітня 2016 року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено договір позики грошових коштів, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Ященко В.М.
Відповідно до п. 1 договору позики позикодавець передав у власність позичальникові грошові кошти у сумі 330 000 грн. еквівалент 12 972 долари США, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти за користування грошовими коштами на умовах, визначеними цим договором.
Згідно п. 2 Договору грошові кошти. Які є предметом цього договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору.
Відповідно до п. 3 Договору в разі девальвації протягом строку дії цього договору національної грошової одиниці України позичальник зобов`язується повернути суму грошей у гривнях еквівалентну 12 972 долари США за офіційним курсом Національного Банку України на день платежу.
Відповідно до п. 4 Договору за весь час фактичного користування грошовими коштами позичальник зобов`язується сплачувати позикодавцеві 4% щомісяця від суми залишку боргу. Проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, до 5 числа кожного місяця, починаючи з 01 червня 2016 року.
Згідно п. 5 Договору позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) зі сплатою належних з нього процентів за користування грошовими коштами згідно умов цього договору у строк до 20 квітня 2019 року.
Відповідно до п. 10 Договору в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно умов цього договору, до дня повернення позики.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконує. Позивач вказує, що відповідач лише частково сплатив відсотки за користування грошима в розмірі 169 000 грн.
Згідно ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
У відповідності із ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно правового висновку, який міститься в постанові від 18 вересня 2013р. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах по справі № 6-63 цс 13, предметом якої був спір про стягнення боргу за договором позики, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
У відповідності до ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 30 січня 2019 року офіційний курс долара до гривні складав за 100 доларів США 2 777,20 грн. відповідно і заборгованість позики складає 360 232 грн. За період з 01 червня 2016 року по 01 травня 2019 року заборгованість по відсоткам складає 221 000 грн.
Таким чином, суд вважає, що заявлені позовні вимоги законні та обґрунтовані, тому підлягають до задоволення у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в сумі 360 232 грн. та 221 000 грн. відсотків за користування коштами.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку, з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають понесені ним витрати по сплаті судового збору, які відповідно до наданої квитанції становить 5 416 грн. 32 коп.
Відповідно до частини першої ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої п`ятої ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до ч. 8 ч. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи складність справи та обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи наявні докази в обґрунтування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Тому витрати, понесені позивачем на правову допомогу в сумі 4 500 грн., підлягають до стягнення з відповідача на його користь.
Керуючись ст.ст.12,13,259,263-265,268, 280-282 ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 526, 625, 629, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) заборгованість за договором позики в сумі 360 232 грн., 221 000 грн., відсотків за користування коштами, судові витрати в сумі 5 416 грн. 32 коп., та 4 500 грн. витрат на правову допомогу, а всього в сумі 591 148 грн. 32 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст судового рішення складено 21 січня 2020 року.