Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2020 р. Справа153/886/20

Провадження2/153/180/20-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т.Ю.

розглянувши у підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовною заявою до Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, в якій просив: визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 право власності на спадкове майно, а саме - земельну частку (пай) розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах, вартістю 68688,00 грн., що розташована на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, згідно сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серія РН № 040590, виданого на підставі розпорядження Ямпільської РДА Вінницької області №290 від 23 жовтня 1996 року. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 померла ОСОБА_2 . За життя, остання, а саме - 15 березня 1996 року заповіла йому все своє майно, яке буде належати їй на день смерті - де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй за законом. Після смерті ОСОБА_2 ним був пропущений строк для прийняття спадщини. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 19.01.2007 йому був визначений додатковий строк - шість місяців після вступу рішення в законну силу для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця по заповіту від 15.03.1996 ОСОБА_2 Державним нотаріусом 06.02.2007 йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у якому було вказано спадкове майно - лише житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 . Ним було успадковане не все майно, яке належало і на яке мала право ОСОБА_2 . Остання мала право на земельну частку (пай) розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, так як на підставі розпорядження Ямпільської РДА №290 від 23.10.1996 їй був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №040590. За невідомих йому обставин вищевказаний сертифікат був втрачений. У зв`язку із цим йому не було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно. 22.05.2020 в газеті «Ямпільські вісті» за №21 було розміщено оголошення про визнання недійсним втраченого сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН №040530 виданого на ім`я ОСОБА_2 . В травні 2020 він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але йому було відмовлено у видачі у зв`язку із відсутністю документів, що підтверджують право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) в землі розпайованого колишнього КСП ім.Чкалова с.Ратуш Ямпільського району Вінницької області. Тому він вимушений звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 у підготовче засідання не з`явився.

15.07.2020 за вхід.№4156 на адресу суду надійшла письмова заява від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка діє на підставі Довіреності від 14.07.2020, в якій остання просила підготовче засідання провести у її відсутність та відсутність позивача. У разі визнання відповідачем позовних вимог, просила ухвалити рішення у підготовчому засідання. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області у підготовче засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву за вхід.№4016 від 07.07.2020 з клопотанням справу розглянути у відсутність представника сільської ради. Позовні вимоги підтримує, просить заяву задовольнити.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст.200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Заяви, клопотання: заява представника позивача про розгляд справи без її участі та участі позивача, заява представника відповідача про розгляд справи без його участі та визнання позову.

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання на 16 липня 2020 року на 09 годину 00 хвилин, про що постановлено ухвалу окремим документом.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - ксерокопії паспорта громадянина України (а.с.5-6), судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у селищі Каражал Жано-Аркінського району Карагандинської області, зареєстрований у АДРЕСА_1 з 1985 року.

Із копії паспорта громадянина України (а.с.9) судом встановлено, що представник позивача народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_1, де і зареєстрована.

Із копії заповіту складеного 15.03.1996 у АДРЕСА_1 (а.с.11) судом встановлено, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла позивачеві все своє майно, яке буде належати їй на день смерті де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і загалі все те, що буде належати їй за законом. Заповіт не змінено та не скасовано.

Із копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого повторно 01.12.2006 (а.с.12) судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_1.

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області №2/42/2007 від 19.01.2007 (а.с.13) судом встановлено, що позивачеві визначено додатковий строк - шість місяців після вступу рішення в законну силу для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті спадкодавця по заповіту від 15.03.1996 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 АДРЕСА_1. Рішення набрало законної сили 29.01.2007.

Із копії Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.02.2007 (а.с.14) судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за заповітом та успадкував після її смерті належний померлій житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 .

Разом з тим, у газеті «Ямпільські вісті» за №21 (а.с.15) було розміщено оголошення про визнання недійсним втраченого сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РН №040530 виданого на ім`я ОСОБА_2 , що підтверджується копією газети «Ямпільські вісті» від 22.05.2020 (а.с.15).

Із копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №49/02-31 від 27.05.2020 (а.с.16) судом встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Із довідки начальника відділу в Ямпільському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 24.06.2020 (а.с.17) судом встановлено, що на ім`я ОСОБА_2 було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №040590, вказаний сертифікат втрачений.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, приходить до наступних висновків:

Судом встановлено, що відповідно до ст.1269 ЦК України після смерті ОСОБА_2 спадщину фактично прийняв позивач ОСОБА_1 , так як подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 і відповідно отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Однак, не успадкував все належне ОСОБА_2 майно у зв`язку із втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15 ЦК України позивач має право на захист судом невизнаних прав щодо спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.ст.1222, 1223, 1235 ЦК України ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом і має право на успадкування майна померлої ОСОБА_2 .

Враховуючи ту обставину, що ніхто із спадкоємців померлої не претендує на спадщину після її смерті, окрім позивача, ті обставини справи, які визнані сторонами, у порядку ст.82 ч.1 ЦПК України не підлягають доказуванню, суд вважає встановленими обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача про визнання за ним права на земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом, оскільки таке право спадкоємця підтверджене наявними в матеріалах справи доказами, і тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 293 ЦПК України, на підставі ст.ст.15, 16, 1217, 1218, 1222, 1223, 1233, 1234, 1235, 1269 ЦК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право на земельну частку (пай) розміром 1,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що розташована на території Ратуської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, яка згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія РН № 040590 виданого на підставі розпорядження Ямпільської РДА Вінницької області №290 від 23.10.1996 належала до дня смерті ОСОБА_2 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Головуючий Т. В. Гаврилюк