Справа № 140/2996/17
"16" липня 2020 р. м. Липовець
Липовецький районний суд Вінницької області
головуючого судді Кривенка Д. Т.
за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Липовець питання про розподіл судових витрат у цивільній справі №140/2996/17, -
Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 19.05.2020 було задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди у повному обсязі, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 250 980 (двісті п`ятдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 коп. у відшкодування матеріальних збитків та 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, а всього 270 980 (двісті сімдесят тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 коп., а вирішення питання судових витрат призначено до розгляду, зобов`язавши позивача подати докази щодо розміру понесених ним судових витрат.

У судове засідання сторони не з`явились, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду питання, утім їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання про вирішення судових витрат, отож суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи встановив, що 19.05.2020 рішенням Липовецького районного суду Вінницької області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди було задоволено, утім не вирішено питання судових витрат, оскільки матеріали справи не містили усіх належних доказів понесених позивачем, у зв`язку із чим суд зобов`язав їх надати позивача.

Із матеріалів справи судом встановлено, що при пред`явленні позову до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, - ОСОБА_1 сплатив суму судового збору, яка становить 3 699, 80 грн. що підтверджується платіжним дорученням від 16.11.2017 за №79, сплачено 440 грн., на що вказує платіжне доручення від 02.02.2018 за №112, отож загальна сума сплаченого позивачем судового збору становить 4 139, 80 грн.

28.07.2017 між адвокатом Кіцула В.І. та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правової допомоги, терміном на п`ять років, у якому сторони узгодили вартість послуг адвоката, який залежить від витрачених годин роботи помножених на суму, що становить 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день надання правової допомоги.

Відповідно до розрахунку вартості витрат (суми гонорару) за надану правничу допомогу (детальний опис наданих послуг) від 19.05.2020, загальна сума склала 11 044, 80 грн., з яких фактично ОСОБА_1 сплатив 10 000 грн., на що вказують квитанції до прибуткових касових ордерів №2, 4, 6 від 28.07.2018, 10.05.2018, 27.04.2020.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно із ч. 1 ст. 141, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 2 цієї ж статті, у разі задоволення позову витрати покладаються на відповідача.

Зважаючи на те, що позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, суд присуджує до стягнення із відповідача понесений позивачем судовий збір у розмірі 4139, 80 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Ураховуючи складність даної цивільної справи, виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає, що визначений адвокатом розмір витрат на правничу допомогу є співмірним із її складністю та виконаними роботами адвокатом (наданими послугами), ціною позову та значенням справи для сторони, тому суд дійшов до переконання, що позивачем надано належні та допустимі докази понесених ним витрат у справі на правову допомогу, які підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 4139, 80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 гривень, а всього 14 139,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до суду апеляційної інстанції через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко