Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В. , за участю секретаря судового засідання Скудар С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за заявою Маріупольської міської ради Донецької області про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року Маріупольська міська рада звернулася до суду з вказаною заявою про визнання спадщини відумерлою.

Заява мотивована тим, що після смерті ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилась спадщина у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 33,00 кв.м. Вказана квартира на праві особистої власності з 1993 року належить покійній ОСОБА_1 . Залишену після смерті спадщину у встановлений законом термін ніхто не прийняв, в квартирі ніхто не проживає, родичів у покійних ОСОБА_3 не було, похоронами займались сусіди, після їх смерті ключі від квартири забрали представники поліції. На підставі цього просить визнати спадщину у вигляді зазначеної квартири відумерлою та передати її у власність територіальної громади м.Маріуполя в особі Маріупольської міської ради Донецької області.

Представниця заявника у судове засідання не з`явилася, надала письмову заяву, в якій підтримала заявлені вимоги та просила справу розглянути без присутності представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі.

Судом встановлено, що одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності №8795 від 16 вересня 1993 року. Вказані дані підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.06.2019 року.

Згідно особовому рахунку за № НОМЕР_1 квартиронаймачем і мешканцями квартири АДРЕСА_1 були ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та її чоловік - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8

09 серпня 2006 року власник квартири ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла, що підтверджується копією актового запису про смерть №1035 від 09.08.2006 року та відомостями з Кальміуського районного у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану від 05.12.2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що також підтверджується копією актового запису про смерть №798 від 05.06.2018 року та відомостями з Кальміуського районного у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану від 03.06.2019 року.

Згідно відомостей, надісланих з Третьої маріупольської державної нотаріальної контори від 02.01.2020 року, за даними Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру спадкові справи щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 після їх смерті не заводилися, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Згідно довідки з реєстру територіальної громади м.Маріуполя від 21.06.2019 року в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований. Останні дані про зняття ОСОБА_2 з реєстрації 18.08.2018 року у зв`язку із смертю.

Згідно з актом обстеження житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 , складеного комісією та затвердженого начальником управління міського майна департаменту по роботі з активами, від 04 жовтня 2019 року в зазначеній квартирі проживали ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її чоловік ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі слів сусідів ОСОБА_2 проживав один, умер вдома, ховали силами сусідів та ОСББ, ключі від квартири забрали представники поліції. Після його смерті в квартирі ніхто не проживає.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст.ст.1220-1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Правилами ст.ст.1268-1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Статтею 1277 ЦК України передбачено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Спадщина, не прийнята спадкоємцями, охороняється до визнання її відумерлою відповідно до статті 1283 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Положеннями ч.1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 8 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядує справи в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.

Статтею 334 ЦПК України передбачено, що заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.

Відповідно до ст.338 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.

Враховуючи, що після смерті ОСОБА_1 спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, спадщина не прийнята, з часу відкриття спадщини сплив термін більше ніж рік, суд вважає, що є підстави для визнання спадщини після його смерті відумерлою.

Враховуючи той факт, що після смерті ОСОБА_1 спадкова справа не заводилась, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися, так само як і не звертались будь-які особи до Маріупольської міської ради Донецької області за охороною спадкового майна, та пройшло більше одного року з моменту відкриття спадщини, суд приходить до висновку про необхідність визнання спадщини відумерлою та передачу такої територіальній громаді Маріупольської міської ради Донецької області.

Керуючись статтями 76-81, 89, 258, 259, 264, 265, 268, 293-294, 334-338 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву Маріупольської міської ради Донецької області про визнання спадщини відумерлою - задовольнити.

Визнати спадщину у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 16,3 кв.м., загальною площею 33,0 кв.м., яка відкрилась після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відумерлою.

Передати у власність територіальній громаді м. Маріуполя в особі Маріупольської міської ради Донецької області однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , житловою площею 16,3 кв.м., загальною площею 33,0 кв.м.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд міста Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 22 січня 2020 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов