Провадження № 2/127/4706/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання.

Позов мотивований тим, 21.07.2003 року відділом РАЦС Вінницького районного управління юстиції Вінницької області шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою суду від 30.05.2003 у справі №АО-94-2003 з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 до його повноліття у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку платника.

ІНФОРМАЦІЯ_2 сину ОСОБА_4 виповнилося 18 років і стягнення аліментів на його утримання припинилося.

Син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю, позивачем по справі. Він є студентом третього курсу денної форми навчання Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій за державним замовленням. Термін навчання по 30.06.2021 року. ОСОБА_3 призначено стипендію у розмірі 1009 грн. Жодних самостійних доходів син не отримує, в зв`язку з чим відчуває значні матеріальні труднощі, а тому потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків і має право на отримання такої допомоги на період навчання.

Позивач намагається надавати сину посильну матеріальну допомогу, але офіційно не працює і не має змоги утримувати себе та сина. Крім цього, на її утриманні перебуває молодший син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом дитинства.

Добровільно надавати допомогу на утримання сина відповідач не бажає, що стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на період навчання.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_3 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Дослідивши письмові докази, та оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав.

21.07.2003 року відділом РАЦС Вінницького районного управління юстиції Вінницької області шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою суду від 30.05.2003 у справі №АО-94-2003 з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 до його повноліття у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) платника.

ІНФОРМАЦІЯ_2 сину ОСОБА_4 виповнилося 18 років і стягнення аліментів на його утримання припинилося.

Син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом із матір`ю, позивачем в справі. Він є студентом третього курсу денної форми навчання Вінницького коледжу Національного університету харчових технологій за державним замовленням. Термін навчання по 30.06.2021 року. ОСОБА_3 призначено стипендію у розмірі 1009 грн. Жодних самостійних доходів син не отримує, в зв`язку з чим відчуває значні матеріальні труднощі, а тому потребує матеріальної допомоги зі сторони обох батьків і має право на отримання такої допомоги на період навчання.

Позивач намагається надавати сину посильну матеріальну допомогу, але офіційно не працює і не має змоги утримувати себе та сина. Крім цього, на її утриманні перебуває молодший син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є інвалідом дитинства.

Добровільно надавати допомогу на утримання сина відповідач не бажає.

Положеннями ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Законодавче визначення рівного обов`язку відносно кожного з батьків передбачає і добросовісне його виконання.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 погодився сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню і суд присуджує аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який навчається в Вінницькому коледжі Національного університету харчових технологій в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 02.12.2019, на період його навчання, але не більше, ніж до досягнення сином 23-річного віку.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 141, 182, 183, 191, 199 СК України, ст.ст. 4, 76-81, 89, 141, 263-265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого в Державній установі «Вінницький обласний лабораторний центр МОЗ України») на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який навчається в Вінницькому коледжі Національного університету харчових технологій, в розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходу(заробітку) щомісячно, починаючи стягнення з 02.02.2019, на період його навчання, але не більше, ніж до досягнення 23-річного віку.

Рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22.01.2020 р.

Суддя