провадження №: 2-з/752/214/20
У Х В А Л А

05.06.2020 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мазур Ю.Ю., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Порхуна Сергія Валерійовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2019 позивач звернулася до суду із позовом про поділ майна подружжя, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,8 кв.м; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини автомобіля марки Subaru Forester, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобіля марки Smart Cabrio, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

04.06.2020 на адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Порхуна С.В. надійшла заява про забезпечення позову, в якій сторона позивача просить накласти арешт на: квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площею 80,8 кв.м; автомобіль марки Subaru Forester, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ; автомобіль марки Smart Cabrio, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

В обґрунтування свої вимог представник позивача зазначає, що предметом спору є поділ майна, набутого сторонами за час шлюбу, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальної площею 80,8 кв.м; автомобіля марки Subaru Forester, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ; автомобіля марки Smart Cabrio, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 . Водночас право власності на зазначене майно зареєстровано за відповідачем. Зазначає, що автомобіль марки Smart Cabrio, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , перебував у користуванні позивача. Однак, 30.04.2020 вказаний автомобіль зник з місця паркування, у зв`язку з чим позивач була змушена звернутися до Шевченківського УП ГУНП в м. Києві. В подальшому виявилось, що відповідач здійснював переоформлення державних номерних знаків на даний автомобіль, про що представником позивача було здійснено адвокатські запити до Територіального сервісного центру МВС № 3243 та Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, відповідь на які будуть підтверджувати вказані обставини. Отже, з метою запобігання відчуження відповідачем спірного майна до закінчення розгляду справи судом, необхідним є вжиття заходів забезпечення позову, у зв`язку з чим сторона позивача змушена звернутися до суду із вказаною заявою.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї документи, всебічно з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу вимог своєї заяви, вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України, визначено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006, №9 постановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник (позивач), та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Однак, всупереч вказаних процесуальних норм та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України, заявником не зазначено про існування об`єктивних обставин вважати, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом встановлено, що 27.08.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, за актовим записом № 1816, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 .

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (дата формування - 13.09.2018), квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № А-1.1-10-073-МП від 08.08.2016, укладеного між ТОВ «Роял Хауз Груп» та ОСОБА_2 , а також на підставі акту приймання-передачі об`єкту нерухомості від 07.09.2018, укладеного між ТОВ «Роял Хауз Груп» та ОСОБА_2 .

Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 3243/2015/86 від 05.12.2015, ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 автомобіль марки Smart Cabrio, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Крім того, згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8041/2016/106304 від 04.10.2016, ОСОБА_2 придбав у власність автомобіль марки Subaru Forester, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 .

Разом з цим, подана заява про забезпечення позову не містить доказів про існування обставин, які унеможливлять виконання рішення суду, у разі невжиття, вказаного в заяві виду забезпечення позову, зокрема, заява не містить обґрунтування ризиків здійснення відповідачем будь-яких дій направлених на відчуження майна.

В заяві не зазначені обставини та докази, які б стверджували про те, що застосування вказаного заходу забезпечення позову не призведе до дисбалансу прав сторін по справі.

Враховуючи вищевикладене, предмет позову, а також викладені у заяві доводи представника позивача та оцінюючи наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності щодо співставлення їх належності, допустимості, достовірності кожного окремо, а також їх достатності та взаємному зв`язку між собою, суд прийшов до висновку про відсутність належних правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, у зв`язку із цим заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Порхуна Сергія Валерійовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ю.Ю. Мазур