Провадження № 2/522/2813/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участі секретарі судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про втрату права користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

12 квітня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про втрату права користування квартирою.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що на час подання позову разом з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_3 , 2008 року народження, яка раніше за вищезазначеною адресою була зареєстрована разом з батьком ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер та відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» був знятий з реєстрації. Мати неповнолітньої особи померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.06.2018 № 200/01-06 було надано статус дитини - сироти малолітній ОСОБА_3 . Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 01.10.2018 № 377/01-06 над малолітньою ОСОБА_3 було встановлено опіку. Опікуном призначено ОСОБА_2 . На даний період часу дитина проживає разом з опікуном за адресою: АДРЕСА_2 , 1/3 частка зазначеної квартири належить саме малолітній дитині ОСОБА_3 у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , решта квартири належала її матері ОСОБА_5 та неповнолітньому брату - ОСОБА_6 відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2016 року. При цьому, ОСОБА_3 ніколи не проживала за адресою: АДРЕСА_3 , навіть за життя батька. В зв`язку з чим, реєстрація ОСОБА_6 порушує права позивача, так як вона вимушена сплачувати за комунальні послуги з розрахунку двох зареєстрованих осіб.

Провадження у справі відкрито 24 червня 2019 року та призначено підготовче судове засідання.

До суду надійшов відзив на позовну заяву по справі № 522/10142/19, в якому представник ОСОБА_2 зазначила, що з позовом згодна та вважає, що у подальшій реєстрації ОСОБА_6 за вказаною адресою не має сенсу.

09 серпня 2019 року згідно протоколу судового засідання закрито підготовче судове засідання та призначена справа до розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з`явились, про час, дату і місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку.

29 жовтня 2020 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Пеленгян М.А. подано до суду заяву, якою вимоги позивача, викладені в позовній заяві визнали та просили слухати справу без їх участі.

05 листопада 2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Салімоненко О.С. надійшло клопотання до суду про слухання справи за відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Третя особа, в судове засідання не з`явилась, про час, дату і місце судового засідання повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши протягом розгляду справи пояснення представників позивача та відповідача, суд приходить до наступного.

Позивач ОСОБА_1 є власником 340/1000 частин, що складає 68,8 кв.м., квартири АДРЕСА_3 на Свідоцтва про право власності на житло від 13.12.2005 року (а.с. 12).

Судом встановлено, що 03 березня 2015 року син позивача ОСОБА_4 , який був співвласником квартири та зареєстрований, разом з нею, за адресою: АДРЕСА_3 , помер в м. Одесі, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_1 , виданого 04.03.2015 року та відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» був знятий з реєстрації.

За вказаною адресою також зареєстрована малолітня дитина ОСОБА_3 , 2008 року народження разом з батьком - ОСОБА_4 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 13 жовтня 2016 року задоволено позов ОСОБА_1 , ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 та малолітньої доньки ОСОБА_3 про розподіл спадкового майна та визнано право власності за ОСОБА_1 на 170/2000 частин квартири спільного заселення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також визнано право власності за ОСОБА_7 на 170/2000 частин квартири спільного заселення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 у порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 у порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнано за ОСОБА_6 право власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 у порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9-10).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 зареєстрована 1/3 частки права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати неповнолітньої особи - ОСОБА_3 , що підтверджується а/з про смерть від 03.05.2018 року № 4735, зробленим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради від 07.06.2018 № 200/01-06 було надано статус дитини - сироти малолітній ОСОБА_3 (а.с. 17).

Розпорядженням № 377/01-06 від 01 жовтня 2018 року Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради призначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , опікуном над малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з опікуном ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18-19).

Таким чином, ОСОБА_3 наразі проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, в квартирі АДРЕСА_3 , зареєстровано позивача ОСОБА_1 , 1935 року народження та ОСОБА_3 , 2008 року народження.

Зазначені обставини, не заперечуються сторонами та підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі в квартирі АДРЕСА_3 , наразі не проживає, особистих речей в квартирі немає, за комунальні послуги та інші витрати по експлуатації квартири не сплачує кошти. Тягар утримання квартири лежить на позивачеві.

У зв`язку з реєстрацією на спірній житловій площі відповідача, позивач змушена сплачувати квартплату та плату за комунальні послуги за відповідача, що ставить позивача також в скрутне матеріальне становище, оскільки її пенсія складає 1504,01 грн. про що свідчить довідка від 20.03.2017 року № 4197 (а.с. 16).

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю.

Згідно із ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за свою волею, незалежно від волі інших осіб.

Положення статті 317 Цивільного кодексу України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Частиною другої статті 405 ЦК України встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або квартири, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Суд встановив, що реєстрація відповідача в квартирі, яка є приватною власністю позивачки, створює перешкоди у користуванні останньою своїм майном, що є прямим порушенням статті 319 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд приймає до уваги, що представник відповідача визнала позовні вимоги та підтвердила, що відповідачка забезпечена житлом та не проживає в спірній квартирі.

З огляду на те, що відповідач ОСОБА_3 , на теперішній час в квартирі АДРЕСА_3 не проживає понад один рік, що підтверджується матеріалами справи, так як проживає з опікуном за іншою адресою, вселитися в квартиру не намагались, в чому ніхто не перешкоджав, не має на даній житловій площі особистих речей, суд доходить висновку, що відповідач внаслідок відсутності понад встановлені строки в даній квартирі втратила право користування цією квартирою.

За таких обставин, враховуючи те, що реєстрація ОСОБА_6 створює перешкоди позивачеві у користуванні квартирою, ці перешкоди мають бути усунуті, а тому суд задовольняє вимоги позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 29, 316, 317, 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , третя особа: орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про втрату права користування квартирою - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , 2008 року народження такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_3 .

Після набрання законної сили, судове рішення є підставою зняття особи з реєстрації місця проживання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27 листопада 2020 року, оскільки суддя перебувала на лікарняному з 12 листопада по 26 листопада 2020 року.

Суддя Л. М. Чернявська