Справа № 337/3548/19
Провадження № 2/337/106/2020
08 січня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі головуючого судді Кучерук І.Г.
з участю секретаря Карташевої І.В.
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів
21.08.2019 року до Хортицького районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем, з 20.07.2013 року, перебувала у шлюбі зареєстрованому Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 307. Шлюб розірвано рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 28.10.2015 року. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачкою. Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2018 року з відповідача стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки в твердій грошовій сумі в 1000 грн. щомісячно, починаючи з 25.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі норм права, вона, як одержувач аліментів, має право змінити спосіб стягнення аліментів визначений рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя, а саме у твердій грошовій сумі, на стягнення з відповідача аліментів у частці від всіх його видів доходів (заробітку) на утримання дитини. Вважає, що стягнення аліментів у частці відзаробітку буде відповідатиінтересам дитини і в подальшому буде гарантом дотримання права дитини на достатній рівень матеріальногозабезпечення. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів згідно рішення Хортицького районного суду від 04.09.2018 року, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини (заробітку) доходу щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягненню дитиною повноліття, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою від 02.10.2019 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
16.12.2019 рокуухвалою закрито підготовче провадження.
Як вбачається з повідомлення Чорноострівської селищної ради Хмельницького району, Хмельницької області, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , саме за цією адресою відповідач повідомлявся про розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, повідомлявся належним чином, від отримання судової повістки відмовився не з`явившись до органів пошти за її отриманням. Судові повістки надсилались на останню відому адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, та поверталися .
Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, та виклик до суду, але вони результатів не дали.
Позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані документи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України).
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
При вирішенні даної справи суд виходить з того, що підставою для звернення позивачки до суду з цим позовом стало збільшення розміру прожиткового мінімуму та росту цін, в зв`язку з чим визначений судом розмір аліментів не дозволяє забезпечити матеріально дитину всім необхідним.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 20.07.2013 рокуперебували у зареєстрованому шлюбі.
Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якої батьком записаний відповідач ОСОБА_2 .
Заочним рішенням Хортицького районного суду від 28.10.2015 року шлюб між сторонами розірвано.
Відповідно до ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1000 гривень щомісяця, починаючи з 25.04.2018 року до досягнення дитиною повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Даний висновок міститься в правовій позиції Верховного Суду України в постанові від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Вимоги позивача про зміну розміру аліментів з відповідача на утримання спільної дитини сторін узгоджуються з вимогами ст. 51 ч. 2 Конституції України, ст. 141, 180, 181, 182 СК України про обов`язок батьків утримувати неповнолітню дитину шляхом сплати аліментів у частці від доходів, підстав звільнити батька від виконання цього обов`язку не має.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У зв`язку з тим, що розмір аліментів в 1000 грн., є недостатнім для утримання та виховання дитини, забезпечення нормального розвитку дитини та є меншим за гарантований державою мінімальний розмір, суд прийшов до висновку про те, що позивачка має право на отримання аліментів в більшому розмірі та зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Враховуючи, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, а також те, що дитина проживає разом з матір`ю, виходячи з принципу розумності та справедливості, зважаючи на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів, призначених рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2018 року, і стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Докази того, що відповідач не в змозі сплачувати на дитину аліменти у зазначеному розмірі, у суду відсутні.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при зміні розміру аліментів аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача у сумі 768,40 грн. на користь держави.

Керуючись ст. 82, 89, 131, 141, 229, 247, 263, 264, 280, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Змінити спосібстягнення аліментів, що стягуються на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2018 року з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми у розмірі 1000 гривень щомісяця, на 1/4 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно,починаючи з дня набрання рішенням законної сили, ідо повноліття дитини до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн. НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 )на користь держави судовий збір у розмірі 768(сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в Запорізькийапеляційний суд області протягом 30 днів.

Рішення може бути переглянуто Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцятиднів.

Суддя: