Справа № 717/722/20
РІШЕННЯ
07.12.2020 року смт. Кельменці
Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Телешмана О.В.,
з участю секретаря судового засідання Дєдової В.С.,
позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася,
представник позивача ОСОБА_2 - в судове засідання не з`явився,
відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася,
відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася,
Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.
Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в судове засідання не з`явився.
Представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким, визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право постійного користування на 1/4 частину земельної ділянки площею 15,25 га для ведення селянського ( фермерського) господарства на території с. Макарівка Ленковецької сільської ради Чернівецької області згідно з державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЧВ N000090, виданого Кельменецькою районною радою народних депутатів Чернівецької області 10 січня 1994 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №63 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про визнання права постійного користування земельною ділянкою в порядку спадкування, суд -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.
Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 викликалися до суду в порядку, встановленому ЦПК України, проте в судове засідання не з*явилися.
Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області в судове засідання не з*явився та в письмових поясненнях просить відмовити в позові повністю.
Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього серії НОМЕР_2 , виданого 19.12.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кельменецького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №32; копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 від 07.12.2007 року.
Для отримання свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку позивач звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою, надавши нотаріусу оригінал державного акту серія ЧВ №000090 від 10.01.1994 року на право постійного користування землею.
29.05.2020р. державний нотаріус Зеліско Ю.В. винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, зокрема у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку після померлого ОСОБА_6 , у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надані документи про належність цього спадкового нерухомого майна спадкодавцю та реєстрації у відповідних органах, які є необхідними для вчинення такої нотаріальної дії. Нотаріус зазначила, що ОСОБА_1 не надав нотаріальній конторі документи, що підтверджують право власності на земельну ділянку, а надав державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія 000090, виданий Кельменецькою районною радою народних депутатів Чернівецької області 10 січня 1994 року, і відповідно до чинного законодавства України вчинення таких нотаріальних дій, як видача свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, є неможливим.
Тобто, позивач не може оформити свої спадкові права в нотаріальні конторі через відсутність регламентації процедури нотаріального оформлення спадкування права постійного користування землею.
Суд вважає, що права позивача були порушені виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за законом відповідно до ст. 1217 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст.1262 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Померлий ОСОБА_6 мав на праві постійного користування земельну ділянку площею 15.25 га., цільовим призначенням - для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої в с.Макарівка Ленковецької сільської ради Чернівецької області, що належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЧВ №000090, виданого 10.011994 року на підставі рішення ХІУ позачергової сесії ХХІ скликання від 20.04.1993 року Ленковецької сільської Ради народних депутатів Кельменецького району, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №63, однак в зв`язку з відсутністю документів про належність спадкового нерухомого майна спадкодавцю та як спадкоємець за законом не може зареєструвати право власності на спадкове майно. Враховуючи вимоги ч.1 ст.1225 ЦК України, право на частину земельної ділянки в порядку спадкування переходить до спадкоємця за законом ОСОБА_1 , який прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 .
Отже особа, яка володіє земельної ділянкою на праві довічного успадковуваного володіння або постійного користування за Законом не може бути позбавлена права на таке володіння( користування). Зі смертю особи не відбувається припинення прав і обов`язків, окрім тих, які зазначені в ст.1219 ЦК України, спадкоємець стає учасником правовідношення з постійного користування земельної ділянкою.
Враховуючи, викладене вище та правову позицію Великої палати Верховного Суду, викладену в постанові від 20.11.2019 року по справі № 368/54/17, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд доходить висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю.
На підставі ст.ст. 16, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України, ст.ст. 2-13,76-80,133,141,258, 259, 263-265 ЦПК України суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право постійного користування на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 15,25 га для ведення селянського ( фермерського) господарства на території с. Макарівка Ленковецької сільської ради Чернівецької області згідно з державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серія ЧВ N000090, виданого Кельменецькою районною радою народних депутатів Чернівецької області 10 січня 1994 року, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №63 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Повне судове рішення складено 07.12.2020 року.

Суддя