Справа № 265/7706/20
Провадження № 2-о/265/648/20
У Х В А Л А

02 грудня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Костромітіна О.О., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту народження особи у певний час, заінтересована особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків),

В С Т А Н О В И Л А:

Заявники звернулись до суду із заявою про встановлення факту народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України. Разом із заявою представником заявниці ОСОБА_1 адвокатом Білозьоровим О.Б. подано клопотання, в якому останній просить звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору або відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення по справі посилаючись на форс-мажорні обставини в країні, повним закриттям кордонів, відсутністю сполучення між окупованою територією, де заявниця наразі знаходиться, та Україною, наявністю малолітньої дитини.

Дослідивши матеріали заяви суддя дійшла висновку, що клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню, а заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Суд, відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно положень пункту 1 ст. 6 Конвенції Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Разом з цим, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

ЄСПЛ у рішенні по справі «FC Mretebi проти Грузії», заява №38736/04 (і не тільки ЄСПЛ, а і КПЛ ООН, справа Няккяляйярви проти Фінлянді) звернув увагу на необхідність забезпечення належного балансу між, з одного боку, інтересами держави у забезпеченні розумного суду та, з іншого боку, інтересами заявника у відстоюванні своїх вимог через суд.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшла висновку, що клопотання представника заявниці про звільнення від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, у зв`язку з тим, що в клопотанні не наведено яким чином форс-мажорні обставини, які спричиненні запровадженням карантину в країні, перешкоджають сплаті судового збору. Адже, банківські установи працюють, до того ж заявник не позбавлений можливості сплатити судовий збір онлайн. Також до матеріалів заяви не надано відповідних доказів щодо майнового стану заявниці, який унеможливлює оплату судового збору.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання заяви до суду.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За подання заяви про встановлення факту заявнику-фізичній особі необхідно сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», який становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року визначено в розмірі 2102 грн.

Таким чином, розмір судового збору, який необхідно сплатити заявнику становить 420,40 грн. (2102 грн. х 0,2).

Судовий збір має бути перераховано або внесено до: отримувач Маріупольське УК/Лівобережний р-н/22030101, код отримувача (ЄДРПОУ) 37989721, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA 0005054, код класифікації доходів бюджету 22030101.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

В ч.4 ст. 177 ЦПК України зазначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суддею встановлено, що заявниками до заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у розмірі 420,40 гривень, який необхідно сплатити на вищевказаний рахунок або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

З огляду на викладене суддя дійшла висновку, що заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту народження особи у певний час, слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 294 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволені клопотання представника заявниці ОСОБА_1 адвоката Білозьорова Олексія Борисовича про звільнення заявника від сплати судового збору або відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення по справі, відмовити.

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про встановлення факту народження особи у певний час, заінтересована особа: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), залишити без руху.

Надати строк для усунення зазначених недоліків, протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Костромітіна