Справа № 420/862/19
Провадження № 22-ц/810/924/19
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Назарової М.В.,

суддів Луганської В.М., Стахової Н.В.,

за участю секретаря Перишкіна Т.М.,

учасники справи: позивач - ОСОБА_1 , відповідач - Танюшівська сільська рада Новопсковського району Луганської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Новопсковська районна державна адміністрація Луганської області, Головне управління Держгеокадастру у Луганській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в м. Сєвєродонецьку в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 25 вересня 2019 року,ухваленого Новопсковським районним судом у складі: судді Чалого А.В. в приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Новопсковська районна державна адміністрація Луганської області, Головне управління Держгеокадастру у Луганській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з вказаним позовом, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_3 , який на момент смерті проживав один.

Вважаючи, що у померлого спадкове майно відсутнє, позивач як єдиний спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3 для оформлення своїх спадкових прав до нотаріальної контори не звертався.

В грудні 2018 року позивачу стало відомо, що за життя ОСОБА_3 був виданий сертифікат про право на земельну частку (пай) розміром 10,29 в умовних кадастрових гектарах з земель колишнього КСП «Україна», розташованих на території Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, на який відкрилася спадщина. Оскільки сертифікат вважається втраченим, про це в місцевій газеті надано оголошення.

15 травня 2019 року приватним нотаріусом Новопсковського нотаріального округу Куліковою Я.В. позивачу на його заяву про прийняття спадщини було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Оскільки в судовому порядку спадщина відумерлою не визнавалася, позивач просив суд визнати за ним як спадкоємцем за законом право на земельну ділянку (пай), яке належало ОСОБА_3 згідно з сертифікатом серії ЛГ №0061192 від 16.12.1996 року на землях Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області розміром 10,29 умовних кадастрових гектарів по колишньому КСП «Україна», вартістю 231146 гривень 34 копійки без визначення цієї земельної ділянки в натурі.

Відповідач Танюшківська сільська рада Новопсковського району Луганської області з позовом згодні, заперечень не мали (а.с. 31).

Третя особа Новопсковська районна державна адміністрація Луганської області у своїх поясненнях зазначила, що відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 за № 2498-VІІІ, яким внесено зміни до Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», розпорядження невитребуваними земельними ділянками за межами населених пунктів переходить до повноважень сільських, селищних рад та ОТГ, отже, райдержадміністрація не має повноважень щодо розпорядження невитребуваними землями. Територіальним органом з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин в Луганській області є Головне управління Держгеокадастру у Луганській області.

Третя особа Головне управління Держгеокадастру у Луганській області просило у задоволенні позову відмовити, оскільки спадкодавцем не дотримано вимоги щодо одержання у встановленому порядку Державного акту на землю, тому право власності на конкретну земельну ділянку не виникло і у відповідності до вимог ст. 1216 ЦК України не може перейти до спадкоємця у порядку спадкування, а також позов пред`явлений у травні 2019 року з пропуском позовної давності, передбаченого положеннями ЦК УРСР 1963 року, оскільки перебіг позовної давності для звернення позивача з відповідним позовом до суду розпочався ще з 09.12.1996 року (з дати отримання спадкодавцем сертифікату). Позивач не міг не знати про існування сертифікату, оскільки діяльність КСП «Україна» Новопсковського району Луганської області була публічною, тому не тільки спадкодавець, але й будь-яка особа, зокрема позивач, мав можливість знати про паювання земель зазначеного КСП.

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 25 вересня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за закономвідмовлено у повному обсязі.

Відмову у задоволенні позову суд мотивував тим, що позивач разом із спадкодавцем постійно не проживав, у шестимісячний строк нотаріусу заяву про прийняття спадщини не подавав, поважних причин пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини не вказав, тому є таким, що спадщину після смерті свого брата ОСОБА_3 не прийняв, отже у відповідності до вимог ст. 76, ч. 1 ст. 81 ЦПК України не довів порушення своїх прав та інтересів як спадкоємця.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, є неврахування судом, що підставою відмови у вчиненні нотаріальних дій стала втрата сертифікату, а суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, розглянувши позов не по суті заявлених вимог, а пославшись на пропущений позивачем строк для прийняття спадщини, та не взяв до уваги визнання позову відповідачем і не мотивував незастосування вимог частини четвертої статті 206 ЦПК України. Суд допустив порушення норм процесуального права, оскільки відповідно до вимог статей 268 та 272 ЦПК України суд зобов`язаний направити копію рішення протягом 2-х днів, а представник отримав копію рішення тільки 21 жовтня 2019 року перед спливом терміну оскарження рішення; суд в ухвалі про відкриття провадження безпідставно залучив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, Головне управління Держгеокадастру в Луганській області, та в порушення вимоги ст. 53 ЦПК України не зазначив в ухвалі, на які права та обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення по справі.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач Танюшівська сільська рада Новопсковського району Луганської області просить апеляційну скаргу задовольнити, арішення скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки суд не взяв до уваги визнання позову відповідачем та позбавив останнього права звертатися до суду про визнання спадщини відумерлою за наявності спадкоємців, які дізналися про існування спадщини, безпідставно залучив до участі у справі у якості третьої особи ГУ Держгеокадастр у Луганській області, а також не взяв до уваги, що право на спадщину виникає з моменту її відкриття

Апеляційне провадження по справі було відкрито 30 жовтня 2019 року, ухвалою суду від 11 листопада 2019 року справу призначено до апеляційного розгляду на 17 грудня 2019 року о 10.30 год. 17 грудня 2019 року розгляд справи відкладений на 10.30 год. 10 січня 2020 року у зв`язку із задоволенням клопотання третьої особи ГУ Держгеокадастру в Луганській області про витребування у нотаріуса відомостей щодо відкриття спадкової справи, прийняття спадщини або відмови у прийнятті спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .

В судове засідання учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, не з`явилися, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Вказаним вимогам оскаржуване рішення відповідає.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 23.10.1959 року Танюшівською с/р Білокуракинського району Луганської області, Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 3 від 02.05.2019 року (а.с. 11-12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , видане повторно 02.05.2019 року Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області - (а.с. 13).

З довідки № 306/169-19 від 08.04.2019 року, виданої Відділом у Новопсковському районі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, вбачається, що згідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» на території Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області ОСОБА_3 на підставі розпорядження Новопсковської РДА від 09.12.1996 року № 623 отримав сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0061195. Державний акт на право власності на земельну ділянку на підставі вказаного сертифікату ОСОБА_3 не отримував (а.с. 17).

Згідно довідки № 245 від 01.04.2019 року, виданої виконкомом Танюшівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, ОСОБА_3 на день смерті був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Постановою приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області від 14.05.2019 року Кононенку А.І . відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 на підставі ч. 3 ст. 1268, 1270 ЦК України, оскільки спадкоємець заяву про прийняття спадщини протягом 6 місяців після смерті спадкодавця не подав, разом зі спадкодавцем на день смерті не проживав, а також відсутній правовстановлюючий документ на майно, а саме - сертифікат на право на земельну ділянку (пай) (а.с. 15).

Вирішуючи спори про визнання права власності на спадкове майно, суди встановлюють належне спадкодавцю на час його смерті майно, яке входить до складу спадщини, а також з`ясовують чи не порушуються права та інтереси всіх спадкоємців, які мають право на спадщину.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Враховуючи наведене, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог, суд дійшов правильного висновку про недоведеність прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті свого брата ОСОБА_3 , оскільки як встановлено судом, останній на момент відкриття спадщини (смерті) був зареєстрований та проживав один за адресою: АДРЕСА_1 , а позивач з 16 грудня 1994 року зареєстрований в с. Куплівате Білокуракинського району Луганської області (а.с. 9-10), тобто позивач не прийняв спадщину після смерті брата у зв`язку із постійним проживанням разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, при цьому із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса протягом визначеного законом строку не звертався.

Доводи скарги про те, що судом неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, оскільки підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій стала втрата сертифікату, а суд, розглянувши позов не по суті заявлених вимог, послався на пропущений позивачем строк для прийняття спадщини, не заслуговують на увагу, оскільки обов`язком суду є саме захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Позивачем не доведено належними доказами будь-яке порушення своїх спадкових прав, оскільки він спадщину не прийняв у відповідності до вимог частини третьої статті 1268 ЦК України та заяву згідно вимог частини першої статті 1269 ЦК України до нотаріальної контори не подав.

З цих же підстав не може бути взятий до уваги відзив на апеляційну скаргу від відповідача Танюшівської сільської ради, в якому йдеться про те, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, оскільки хоча право на спадщину виникає з моменту її відкриття, протезакон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як помилковим є і довід скарги про невзяття судом до уваги визнання позову відповідачем і невмотивування незастосування вимог частини четвертої статті 206 ЦПК України, оскільки закон пов`язує ухвалення рішення про задоволення позову лише у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Обов`язком суду є перевірки визнання відповідачем позову на предмет суперечності закону або порушення права та свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки позивачем не доведено порушення своїх прав як спадкоємця, судом правильно відмовлено у задоволенні позову та не взято до уваги визнання позову відповідачем.

За умови недоведеності позивачем порушення своїх спадкових прав є помилковим посилання у відзиві відповідача Танюшівської сільської ради Новопсковського району Луганської області на те, що відмовою у задоволенні позову суд позбавив останнього права звертатися до суду про визнання спадщини відумерлою за наявності позивача як спадкоємця, який дізнався про існування спадщини.

Довід скарги про залучення судом у справі у якості третьої особи ГУ Держгеокадастр у Луганській області без належного обґрунтування можливого впливу судового рішення по справі на їхні права та обов`язки щодо однієї із сторін не заслуговує на увагу, оскільки вказане не призвело до неправильного вирішення справи.

Не заслуговує на увагу і довід скарги про те, що нотаріальна відмова мала місце через втрату правовстановлюючих документів на спадкове майно, а не через пропуск строку для прийняття спадщини, оскільки відмова нотаріуса від 14.05.2019 року мотивована двома вказаними підставами, проте визначальним для правильного вирішення спору є встановлена судом відсутність порушених прав позивача як спадкоємця через пропуск строку для прийняття спадщини.

Довід скарги про недотримання судом вимог статей 268 та 272 ЦПК України, оскільки суд зобов`язаний направити копію рішення протягом 2-х днів, а представник отримав копію рішення тільки 21 жовтня 2019 року перед спливом терміну оскарження рішення, не підтверджений матеріалами справи. Відповідно до супровідного листа суду копія рішення спрямована позивачу 25.09.2019 року, тобто у день його проголошення, відомості про отримання позивачем копії рішення відсутні, скарга подана своєчасно. Наведене свідчить про те, що право позивача на апеляційне оскарження судового рішення не порушено.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 25 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Дата складення повного тексту постанови - 11 січня 2020 року.

Головуючий

Судді: