РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Царіциній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Адвокатського об`єднання «Печерська колегія адвокатів м. Києва», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до АО «Печерська колегія адвокатів м. Києва», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про визнання недійсним правочину, відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 16 травня 2016 року у Святошинському районному суді м. Києва він ознайомився з угодою про надання правової допомоги від 23 квітня 2016 року, укладеною між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зазначену угоду 12 травня 2016 року подав до матеріалів справи № 759/12914/13-ц ОСОБА_2 .

У судовому засіданні в Святошинському районному суді м. Києва 13 квітня 2016 року суд визнав неналежними повноваження ОСОБА_2 на представництво інтересів ОСОБА_3 в суді на підставі довіреності від 16 серпня 2014 року, надавши можливість ОСОБА_2 оформити належним чином свої повноваження для участі в процесі.

Разом з тим, угода про надання правової допомоги від 23 квітня 2016 року підписана з АО «Печерська колегія адвокатів м. Києва» ОСОБА_2, який не мав на це повноважень. У зв`язку з цим, зазначена угода є недійсною.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати недійсною угоду про надання правової допомоги від 23 квітня 2016 року, укладену між ОСОБА_3 та АО «Печерська колегія адвокатів м. Києва»;

- стягнути з АО «Печерська колегія адвокатів м. Києва», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на його користь 9000000 гривень моральної шкоди.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01 грудня 2016 року ухвалу судді Солом`янського районного суду м. Києва від 22 серпня 2016 року залишено без змін.

У жовтні 2017 року представник позивача подав до суду заяву про зміну підстав позову, з якої вбачається, що ОСОБА_3 23 квітня 2016 року до м. Києва не приїжджала, спірну угоду не підписувала, а тому вона є недійсною (а.с. 94-98).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2018 року відмовлено в задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 194).

Представник АО «Печерська колегія адвокатів м. Києва» у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника об`єднання, проти задоволення позову заперечує (а.с. 206).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову заперечує (а.с. 208).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась.

Третя особа у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась.

З відзиву ОСОБА_2 вбачається, що він просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що позивач не має ніякого відношення до справи № 759/12914/13-ц, що розглядалась Святошинським районним судом м. Києва. Таким чином, позивач та його представник ОСОБА_5 недобросовісно здійснюють свої права та виконують процесуальні обов`язки. Крім того, угода з ОСОБА_3 укладена відповідно до вимог закону (а.с. 124-127).

У матеріалах справи міститься відзив ОСОБА_2 на заяву про зміну підстав позову, з якого вбачається, що будь-якими угодами з ОСОБА_3 не порушуються права позивача. Таким чином, не вважає за необхідне надавати будь-яку інформацію ОСОБА_1 стосовно правовідносин з ОСОБА_3 , оскільки позивача це не стосується (а.с. 157).

З письмових пояснень представника АО «Печерська колегія адвокатів м. Києва» вбачається, що вона просить відмовити в задоволенні позову. Зазначено, що предметом позову є визнання недійсною угоди про надання правової допомоги стороною, якою позивач не є, як не є особою, якій могло бути завдано шкоду укладанням цієї угоди. Позивач не є учасником справи № 759/12914/13-ц. Оригіналу чи копії оспорюваної угоди у позивача немає та не може бути, оскільки вона не є сферою законних інтересів позивача, а зміст угоди є предметом охоронюваної законом адвокатської таємниці, доступ до якої мають лише адвокат та його клієнт. ОСОБА_3 згоди на обробку та передачу третім особам персональних даних не надавала та скарг на дії свого представника ОСОБА_2 чи АО «Печерська колегія адвокатів м. Києва» вона не мала (а.с. 226-231).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23 квітня 2016 року між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 була укладена угода про надання правової допомоги (а.с. 4).

З позову вбачається, що зазначену угоду 12 травня 2016 року ОСОБА_2 подав до матеріалів справи № 759/12914/13-ц, що розглядалась Святошинським районним судом м. Києва.

У жовтні 2017 року представник позивача подав до суду заяву про зміну підстав позову, з якої вбачається, що ОСОБА_3 23 квітня 2016 року до м. Києва не приїжджала, спірну угоду не підписувала, а тому вона є недійсною (а.с. 94-98).

У відзивах АО «Печерська колегія адвокатів м. Києва» та ОСОБА_2 зазначено про те, що предметом позову є визнання недійсною угоди про надання правової допомоги стороною, якою позивач не є, як не є особою, якій могло бути завдано шкоду укладанням цієї угоди. Позивач не є учасником справи № 759/12914/13-ц. Оригіналу чи копії оспорюваної угоди у позивача немає та не може бути, оскільки вона не є сферою законних інтересів позивача, а зміст угоди є предметом охоронюваної законом адвокатської таємниці, доступ до якої мають лише адвокат та його клієнт.

У матеріалах справи міститься копія рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 лютого 2014 року у справі № 759/12914/13-ц, згідно якого судом розглядався позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа ГУЮ у м. Києві про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа ГУЮ у м. Києві про визнання недійсною заяву, яку спадкоємець подала до нотаріальної контори (а.с. 128-130).

Вбачається, що ОСОБА_1 не є стороною у зазначеній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Встановлено, що угода про надання правової допомоги від 23 квітня 2016 року укладена між адвокатом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а позивач не є стороною оспорюваної угоди.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вбачається, що оспорювана позивачем угода про надання правової допомоги від 23 квітня 2016 року є актом індивідуальної дії, який породжує права та обов`язки лише для сторін цієї угоди, а саме для адвоката ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Жодних прав позивача факт підписання зазначеної угоди не порушує.

Судом встановлено, що в діях відповідачів щодо укладення угоди про надання правової допомоги від 23 квітня 2016 року відсутні ознаки неправомірності та зазначена угода визнанню недійсною не підлягає.

Таким чином, у позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право, свобода чи законний інтерес з боку відповідачів.

За таких обставин, вимога позивача про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з укладенням оспорюваної угоди задоволенню також не підлягає.

З огляду на наведене, в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись статтями 626, 628 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Адвокатського об`єднання «Печерська колегія адвокатів м. Києва» (м. Київ, вул. Грушевського, 28/2), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), третя особа ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) про визнання недійсним правочину, відшкодування моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 03 грудня 2020 року.

Суддя: