РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«08» грудня 2020 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лященка О.В.,

за участю секретаря: Баранюк О.В.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

В позовній заяві покликається на ту обставину, що він має у приватній власності дві земельні ділянки в с. Житані Володимир-Волинського району Волинської області : площею 0,06 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,4363 га - для ведення особистого селянського господарства. Зазначені земельні ділянки складають єдиний масив та знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

В квітні - травні 2017 року позивач встановив по периметру своєї земельної ділянки, яка була частково неогороджена, 100 металевих стовпців. Стовпці були встановлені на межі земельної ділянки шляхом бетонування в землю профільних труб розміром 4смх8см240см.

03 червня 2017 року сусід по земельній ділянці, яка межує із земельною ділянкою позивача, відповідач по справі ОСОБА_3 , застосовуючи трактор ЛТЗ-40 р.н.з. НОМЕР_1 та керуючи ним, пошкодив шляхом наїзду 40 стовпців огорожі, які були встановлені позивачем на границі між його земельною ділянкою та домоволодінням сім`ї Рарати, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Внаслідок зазначених дій ОСОБА_3 , 40 стовпців огорожі були зігнуті та зламані, тобто знищені, що унеможливлює їх подальше використання з метою огорожі. На земельній ділянці позивача біля пошкоджених стовпців були залишені сліди трактора, які вели на територію домогосподарства ОСОБА_3 , де і знаходився належний останньому трактор ЛТЗ-40 р.н.з. НОМЕР_1 . Відповідач ОСОБА_3 пояснив, що умисно пошкодив огорожу позивача ОСОБА_1 , оскільки вважає, що останній встановив незаконно стовпці саме на його земельній ділянці і не згідний з межею, встановленою позивачем між земельними ділянками.

Згодом, 21 червня 2017 року та 10 червня 2018 року уповноваженою комісією було здійснено винос меж земельної ділянки ОСОБА_1 в натурі та встановлено, що межа між господарствами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , на якій були позивачем встановлені стовпчики , визначена позивачем правильно та стовпчики встановлені саме на межі.

По факту пошкодження стовпців позивачем було повідомлено Володимир- Волинський відділ поліції та написана заява про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за умисне знищення майна. На місце події приїжджала оперативна група відділу поліції, яка зафіксувала обставини події.

Після проведення перевірки та звернень позивача було відкрите кримінальне провадження по факту пошкодження стовпців огорожі за ознаками ч.1 ст. 194 КК України та відомості були внесені до ЄРДР за № 0000608 від 20 серпня 2017 року. Постановою від 29.09.2017 року Володимир-Волинського відділу поліції вищезазначене кримінальне провадження було закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Із змісту постанови вбачається, що ч.1 ст. 194 КК України передбачає заподіяння матеріальної шкоди у великих розмірах ( яка у 250 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян ), а оскільки загальна вартість пошкодженого майна становить лише 20 000 грн., то зазначена сума не утворює склад злочину, передбачений ч.1 ст. 194 КК України .

Вчинивши знищення майна, яке належало позивачу, а саме пошкодження металевих стовпці огорожі, відповідач не мав на це законного права, отже діяв неправомірно . Добровільно відшкодувати збитки позивача або встановити назад стовпчики огорожі відповідач ОСОБА_3 відмовився. Отже, відповідач повинен примусово зобов`язаний відновити становище позивача, яке було до порушення цих прав, шляхом відшкодування вартості металевих стовпчиків, яка складається з вартості матеріалів, робіт на встановлення, а також витрат на доставку матеріалів. Відповідно до матеріалів кримінального провадження та поданих документів до поліції вартість матеріальних збитків становила 20 000 грн.

Орієнтовна сума судових витрат,яку позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становить 4 768,40 грн., в тому числі 4000 грн. на оплату правничої допомоги згідно з договором та 768,40 грн. на оплату судового збору.

Просить стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 16667,60 грн. матеріальної шкоди, завданої знищенням стовпчиків огорожі.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

18 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив на позов ОСОБА_1 , заперечує свою причетність до знищення стовпчиків огорожі та заперечує розмір завданої шкоди. Просить відмовити в задоволенні позову.

26 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив.

17 липня 2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у справі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали та просили його задовольнити з викладених у позовній заяві підстав.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 заперечили проти даного позову, покликаючись на недоведеність вини ОСОБА_3 у пошкодженні стовпчиків огорожі, а також на недоведеність розміру спричиненої ОСОБА_1 шкоди.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено і не заперечується сторонами та обставина, що позивач ОСОБА_1 має у приватній власності дві земельні ділянки в с. Житані Володимир-Волинського району Волинської області : площею 0,06 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,4363 га - для ведення особистого селянського господарства. Зазначені земельні ділянки складають єдиний масив та знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , та межують з земельною ділянкою будинковолодіння, в якому мешкає сім`я відповідача ОСОБА_3 . Дана обставина також стверджується актом виносу меж земельної ділянки від 21.06.2017 року.

Судом встановлено, що 03 червня 2017 року в АДРЕСА_1 , невстановлена особа за допомогою сільськогосподарської техніки, умисно пошкодила стовпці загороджувального паркану даного будинку, чим спричинила власнику ОСОБА_1 майнову шкоду. Даний факт не заперечується відповідачем ОСОБА_3 та стверджується постановою про закриття кримінального провадження від 29.09.2017 року №0000608, внесеного до ЄРДР 20 серпня 2017 року.

В ході досудового розслідування не було встановлено винну особу, розмір майнової шкоди зі слів ОСОБА_1 визначено у розмірі 20000 грн., а кримінальне провадження за ст.194 КК України закрите за відсутністю ознак об`єктивної сторони недостатнім розміром завданої шкоди.

За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 5, 6 вказаної норми Закону визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд вважає, що позивачем ОСОБА_1 не доведено поза розумним сумнівом розмір заподіяної ОСОБА_3 йому майнової шкоди.

Так, відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, у тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, зокрема з протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що позивачем було виявлено пошкодження 40 стовпців, сума збитків 18 000 грн.

Протоколом огляду місця події стверджується, що стовпці в кількості 40 штук зігнуті, сліди протектора шини ведуть до домоволодіння АДРЕСА_3 . Рапортом інспектора СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП Нестерука В.В. стверджується, що ОСОБА_3 заперечував свою причетність до пошкодження даного майна, однак пояснив що дані стовпці ОСОБА_1 поставив з порушенням меж земельних діялнок.

Допитаний в якості свідка позивача слідчий ОСОБА_7 ствердив, що при огляді місця події сліди, схожі на сліди коліс трактора, вели в напрямку будівлі ОСОБА_3 , на його подвір`ї знаходився трактор, оглянути який не представилось можливим, оскільки власник проти цього заперечував. При цьому ОСОБА_3 перебував у стані, схожому на алкогольне сп`яніння та викрикував, що це він зробив, бо сусід поставив стовпчики на його земельній ділянці.

Як показали в суді свідки відповідача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в день коли приїзджала поліція по факту пошкодження стовпчиків, відповідач був вдома, оскільки родина відзначала його повернення з тривалої поїздки на роботу, ніхто трактором біля їхнього будинку не їздив. У них на подвір`ї знаходиться власний трактор Т-40, але він вже багато років не заводиться, оскільки технічно не справний.

Повідомленням ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області та копією свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 стверджується, що у власності відповідача ОСОБА_3 перебуває трактор Т-40АМ р.н.з. НОМЕР_3 .

Різне написання марки даного транспортного засобу в різних документах, складених поліцією, як ЛТЗ-40 або МТЗ-40, суд трактує як помилкове визначення його марки, оскільки у всіх цих документах номерний знак вказано вірно.

Показання свідків відповідача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про технічну несправність на день події їхнього трактора Т-40АМ р.н.з. НОМЕР_3 , та не причетність відповідача до цієї події, суд розцінює критично, оскільки вказані свідки є членами сім`ї відповідача, проживають з ним в одному будинку, а іншими дослідженими доказами стверджується, що сліди схожі на сліди коліс трактора ведуть до їхнього подвір`я, і сам ОСОБА_3 вигукував в присутності працівників СОГ що це він зробив, зокрема протоколом огляду місця події, показаннями свідка ОСОБА_7 , дослідженим судом відеозаписом з місця події, зробленим дружиною позивача ОСОБА_1 ОСОБА_10 , з якого вбачається що були погнуті металеві стовпчики та сліди коліс техніки ведуть до подвір`я будинку ОСОБА_3 , а також її показаннями в якості свідка.

За таких обставин справи суд вважає, що стовпці були пошкоджені за допомогою трактора саме відповідачем ОСОБА_3 , з яким у позивача є тривалий конфлікт з приводу меж земельної ділянки, який також розглядається судом в іншій цивільній справі.

Разом з тим, позивач у позовній заяві вказує про відшкодування завданої шкоди, яку він визначає у розмірі 16667,60 грн.

Суд вважає, що ним не доведено розміру завданої діями ОСОБА_3 шкоди.

Так, в обґрунтування вказаного розміру, позивачем надано розрахунок завданої шкоди, зроблений ним особисто.

На підтвердження факту придбання ним матеріалів, які були використані для влаштування стовпчиків огорожі, позивачем надано копії товарних чеків та накладних.

Допитана в якості свідка дружина позивача ОСОБА_10 ствердила, що облаштуванням даних стовпчиків на прохання її чоловіка займався ОСОБА_11 .

Дану обставину підтвердили також сам ОСОБА_11 , а також члени сім`ї ОСОБА_3 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

З показань ОСОБА_11 в суді вбачається, що вказані роботу він виконував у квітні-травні 2017 року на прохання ОСОБА_1 після того, як приїхав землевпорядник з сільської ради та було погоджено межі. Тоді він за кошти ОСОБА_1 купив стовпчики з квадратного профіля розміром 40х60 або 40х80, довжиною по 2,5 м на металобазі, що на території «Володимир-Волинського консервного заводу», всього купив десь від 15 до 20 стовпців, також купував цемент, а щебінь та пісок привезли на замовлення.

Показання даного свідка не узгоджуються ні з кількістю стовпчиків, які були пошкоджені ОСОБА_3 в кількості 40 штук, що встановлено органом досудового розслідування, ні з місцем їх придбання, оскільки надані позивачем накладні та чеки свідчать про їх придбання в м.Любомль, в період квітня 2017 року, в той час як згідно наявного в матеріалах справи акту виносу меж земельної ділянки, межі земельної ділянки було погоджено лише 21 червня 2017 року, вже після пошкодження вказаних стовпчиків.

Також, за клопотанням відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 судом оглядались матеріали цивільної справи за аналогічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (справа 154/3045/17, провадження №2/154/60/18), яка ухвалою суду від 04.01.2018 року за заявою позивача ОСОБА_1 була залишена без розгляду. В матеріалах цієї справи містяться копії накладних та товарних чеків на підтвердження факту придбання використаних на облаштування стовпчиків огорожі матеріалів. Вказані докази суттєво відрізняються як за кількістю та асортиментом, так і за місцем їх продажу, що також ставить під сумнів доводи ОСОБА_1 про їхню кількість та вартість.

З пояснень позивача ОСОБА_1 також вбачається, що всі ці зігнуті стовпчики він демонтував та вони на межі вже не стоять.

Оскільки встановити розмір заподіяної ОСОБА_1 майнової шкоди зібраними по справі доказами не можливо, суд відмовляє у задоволенні позову за недоведеністю вимог.

На підставі ст.ст. 22, 1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 28, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити повністю.

Позивач: ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_4 , АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_5 , АДРЕСА_5 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду .

Повний текст рішення складено 09 грудня 2020 року.

Головуючий /-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко