"30" листопада 2020 р. Справа № 363/2945/20
УХВАЛА

30 листопада 2020 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Чірков Г.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Головного управління Держгеокадастру в Київській області, Реєстраційної служби Ірпінського міського управління юстиції Київської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 про скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, скасування права власності на земельні ділянки та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

позивачі звернулися до суду з позовом про скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, скасування права власності на земельні ділянки та зобов`язання вчинити певні дії, однак позовну заяву подали без дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, а тому 10 серпня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачам строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду від 10 серпня 2020 року позивачам належало зазначити в позовній заяві як відповідачів суб`єкт, що здійснив державну реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки та осіб, яким на праві власності належать спірні земельні ділянки та подати копії позовної заяви та копії всіх документів у кількості цих осіб.

Крім того, при подачі вказаного позову до суду позивачам необхідно було вказати ціну позову, щодо вимог майнового характеру та сплатити судовий збір за всі вимоги немайнового характеру (сто двадцять сім) та вимогу майнового характеру.

10 вересня 2020 року представник позивачів подала суду уточнену позовну заяву, в якій в якості відповідачів по справі зазначені реєстраційна служба Ірпінського міського управління юстиції Київської області та власники спірних земельних ділянок. Також в позові вказано його ціну щодо вимог майнового характеру.

В своїй уточненій позовній заяві представник позивачів просив:

1.скасувати державну реєстрацію право власності 43 (сорока трьох) земельних ділянок;

2.скасувати право власності на ці земельні ділянки;

3.зобов`язати Головнеуправління Держгеокадастру в Київській області відновити інформацію в Державному земельному кадастрі щодо виділених земельних ділянок із кадастровими номерами №:32:165:0301, №:32:165:0302, №:32:165:0303;

4.зобов`язати Головнеуправління Держгеокадастру в Київській області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачів та передання їм у власність земельних ділянок з кадастровими номерами №:32:165:0301, №:32:165:0302, №:32:165:0303.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, однак квитанцію про сплату судового збору у зазначеному розмірі суду не подано.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840 грн. 80 коп.

Так, у своїй уточненій позовній заяві позивачі просять скасувати державну реєстрацію право власності 43 (сорока трьох) земельних ділянок й зобов`язати відповідача Головнеуправління Держгеокадастру в Київській області відновити інформацію в Державному земельному кадастрі щодо виділених земельних ділянок із кадастровими номерами №:32:165:0301, №:32:165:0302, №:32:165:0303 та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачів та передання їм у власність вказаних земельних ділянок.

Вимоги про скасування державної реєстрації право власності 43 (сорока трьох) земельних ділянок є самостійними позовними вимогами немайнового характеру, які стосуються самостійних, відокремлених об`єктів права власності, якими є кожна, конкретна земельна ділянка з присвоєним їй відповідним кадастровим номером, сформована як самостійний об`єкт цивільного права (ст. 79-1 ЗК України).

Отже кожна з цих вимог є об`єктом справляння судового збору в розумінні вказаних вимог Закону.

Крім того позивачами висунуто ще дві вимоги про зобов`язання вчинити певні дії (відновити інформацію в Державному земельному кадастрі щодо виділених земельних ділянок із кадастровими номерами №:32:165:0301, №:32:165:0302, №:32:165:0303 та прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок позивачів та передання їм у власність вказаних земельних ділянок), які також є вимогами немайнового характеру.

Відтак, позивачам при зверненні до суду з уточненою позовною заявою належало сплатити судовий за 45 (сорок п`ять) вимог немайнового характеру в розмірі 37 836 грн. (840,80*45) та одну вимогу майнового характеру (про скасування право власності на 43 (сорок три) земельні ділянки) в розмірі 477 грн. 98 коп. (1% від ціни позову), а всього 38 313 грн. 98 коп.

Разом з тим, при зверненні до суду з первісним позовом позивачами сплачено судовий збір за 5 (п`ять) вимог немайнового характеру в розмірі 4 204 грн.

Таким чином, при зверненні до суду з уточненою позовною заявою на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 10 серпня 2020 року, позивачам належало доплатити судовий збір в розмірі 34 109 грн. 98 коп. (38 313,98 - 4 204).

Однак, позивачі судовий збір в передбаченому Законом порядку не сплатили та подали до суду клопотанням про звільнення від сплати судового збору позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки його розмір перевищує 5% їх розміру річного доходу за попередній календарний рік.

Вказане клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком та переселенцем з тимчасово окупованих територій, дохід якого за минулий рік становить 30 000 грн., який складається виключно з пенсії, а ОСОБА_3 є безробітною та доглядає за матір`ю інвалідом та жодних доходів не має. ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи і від сплати судового збору звільнена.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2020 року у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено за недоведеністю та необґрунтованістю.

Крім того, представником позивача не додано до позовної заяви копії додатків до неї для всіх відповідачів по справі, з посиланням на те, що їх об`єм є надмірним (більше 500 арк. для кожного відповідача), а тому, згідно ч. 9 ст. 83 та ч. 7 ст. 43 ЦПК України, просила відкрити провадження без надання додатків до позовної заяви для відповідачів, надавши їм можливість ознайомитися з матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно ч. 7 ст. 43 ЦПК України учасник справи звільняється від обов`язку надсилати іншим учасникам справи або подавати до суду копії документів відповідно до кількості учасників справи, якщо він подає документи до суду в електронній формі. У такому разі копії відповідних документів іншим учасникам справи направляє суд. Якщо обсяг документів є надмірним, суд направляє учасникам справи тільки копії процесуальних документів та повідомлення про можливість ознайомитися з іншими матеріалами в приміщенні суду або через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Згідно із ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 14 ЦПК України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно ч. 9 ст. 14 ЦПК України, суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи в електронній формі. Процесуальні та інші документи і докази у паперовій формі не пізніше трьох днів з дня їх надходження до суду переводяться в електронну форму та долучаються до матеріалів електронної судової справи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Відповідно до ч. 8 ст. 43 ЦПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Згідно, п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Відповідно до п.п. 15.15 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Враховуючи викладене, до початку функціонування в Україні Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи всі документи мають подаватися до суду в паперовому вигляді.

Отже за змістом вказаних вимог Закону учасник справи звільняється від обов`язку подання до суду додатків до позовної заяви, обсяг яких є надмірним, за умови функціонування ЄСІТС і подання таких додатків в електронному вигляді.

У той же час додатки до позову в електронному вигляді згідно вказаних вимог Закону суду не подано.

На даний час Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не функціонує.

Як передбачено п. 10 розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року №814, судові справи з великою кількістю документів формуються в окремі томи з кількістю аркушів не більше 250.

Згідно ч. 2 ст. 190 ЦПК України одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Відтак, суд доходить висновку, що обсяг наданих суду додатків до позовної заяви не можна вважати надмірним (231 арк.) для кожного відповідача, тобто таким, який значно ускладнює подачу і направлення таких документів поштою в паперовому вигляді.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачам через неналежне усунення недоліків.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2020 року вказану ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2020 року скасовано, а справу повернуто до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Як вбачається із вказаної постанови, скасовуючи ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 24 вересня 2020 року, суд апеляційної інстанції виходив з того, що подаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, особа вправі очікувати задоволення судом такого клопотання, що очевидно надає їй підстави не сплачувати судовий збір, тому одночасна відмова у задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору та визнання неподаною і повернення позовної заяви є невиправданим, оскільки у разі відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд може продовжити строк заявнику для сплати судового збору.

Реалізацією особою процесуального права на подання клопотання про звільнення від сплати судового збору не може оцінюватись судом як невиконання вимог ухвали суду про сплату судового збору та мати наслідком повернення позовної заяви, оскільки це за процедурою порушує право на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції.

За таких підстав, розглянувши клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору та відмовивши у його задоволенні суд не і надав можливості особам, які з ним звернулись, відреагувати на позицію суду щодо вирішення заявленого клопотання.

Крім того, суд першої інстанції не надав позивачам строк для подання копій позовної заяви з додатками для відповідачів, після відмови у задоволенні клопотання представника позивача про врахування обставин надмірності таких доказів та відкриття провадження у справі без надання усіх додатків.

За таких обставин, враховуючи висновки Київського апеляційного суду викладені в постанові від 20 листопада 2020 року, позивачам слід надати строк на усунення вказаних вище недоліки заяви, а саме для сплати судового збору у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір» та подання суду додатків до позовної заяви у кількості відповідачів по справі відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України

Відтак відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 185, 260 ЦПК України,

ухвалив:

позовну заяву залишити без руху.

Для усунення зазначених недоліків надати строк до 15 січня 2021 року, але не пізніше 10 днів з дня отримання цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя