Справа №647/1756/20
Провадження № 2/647/392/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Волошина Р.Р.,

за участю: секретаря Татаровської І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він перебував з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2013 року, шлюб розірвано рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 25.03.2019 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу донька залишилась проживати разом з відповідачкою. Позивач вказує що після розлучення він добровільно надав ОСОБА_2 грошову допомогу на утримання доньки, залишив свій будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з відповідачкою домовились що остання буде дозволяти займатись вихованням їхньої дочки. Однак відповідачка перешкоджала спілкуванню позивача та доньки, не дозволяла їздити до позивача в гості, не давала спілкуватись по телефону. Позивач вказує що надавав матеріальну допомогу відповідачці на утримання доньки, однак вона це заперечує, а у 2018 році подала до виконавчої служби виконавчий лист на стягнення з позивача аліментів, про що йому відомо не було. 30 квітня 2020 року позивач сам звернувся до виконавчої служби та надав необхідну інформацію про себе та просив ознайомити його з виконавчим провадженням. На даний час позивач справно сплачує аліменти та заборгованість у виконавчому провадженні.

В 2018 році позивач переїхав до м. Курахове Донецької області. За новим місцем проживання він одружився і влаштувався на роботу, вказує що в нього є необхідні житло та дохід для утримання дитини, на відміну від відповідачки яка не має власного житла, адже будинок в якому вона проживає є спільною власністю, має борг у Приватбанку, тому не має можливості утримувати доньку. Крім того вказує що відповідачка подає негативний приклад доньці, має шкідливі звички, не приділяє належної уваги вихованню дітей, має складний графік роботи через що часто залишає малолітніх дітей вдома без нагляду.

У зв`язку з вищенаведеним позивач просить суд визначити місце проживання його доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ним - батьком дитини.

Відповідачка надала відзив на позовну заяву, в якому вказує що з липня 2018 року по теперішній час позивач фактично не цікавився донькою, почав проявляти активність щодо неї тільки після звернення до суду з позовом про розподіл майна подружжя.

Вказує, що її графік роботи дозволяє їй доглядати за дітьми і вести особисте життя. Донька відвідує школу, не пропускає заняття, веде нормальний спосіб життя. Вказує що позивач має заборгованість по сплаті аліментів, матеріальної допомоги на дитину не надає, ухиляється від сплати аліментів. Вона ж достатньо заробляє на підприємстві для забезпечення дітей всім необхідним.

Відповідачка зазначає що на даний час м. Курахове Донецької області знаходиться на передовій і за містом знаходиться непідконтрольна Україні територія де постійно ідуть бої. З приводу боргу в ПАТ Приватбанк, зазначила що такий борг дійсно є, вона подала апеляційну скаргу на рішення суду про стягнення боргу.

Вказує, що в доньки створені всі належні умови для навчання, проведення вільного часу, та виховання, її побажання виконуються, тобто дитина забезпечена всім необхідним для навчання та ігор.

Просить суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що після розлучення в нього не було особистого житла та офіційного працевлаштування. Також відповідачка надала обіцянку що буде дозволяти брати позивачеві дитину до себе на канікули та вільно спілкуватись, під час роботи буде залишати дітей з бабусею, тому спору про місце проживання дитини і не виникало.

Вказує, що будинок у якому проживає відповідачка придбаний ним за його кошти, що отримані за продаж автомобіля котрий належав йому на праві власності, після того як вони переселились з Луганської області тому будинок є таким, що придбаний за кошти одного з подружжя і є його власністю.

Заперечив пояснення відповідачки щодо можливості вільного використання телефону донькою.

З приводу тверджень відповідачки щодо ухилення від сплати аліментів, позивач зазначає що за місцем реєстрації він не проживає з 01 листопада 2018 року. Між ним та відповідачкою існувала усна домовленість про те що позивач залишає будинок та все що в ньому є для подальшого проживання відповідачки та їх доньки, буде допомогати грошима та прийматиме участь у вихованні доньки. Свого словав відповідачка не дострималась, подала до суду за місцем реєстрації позов про стягнення аліментів, у ДВС спеціально вказала невірний номер телефону позивача та приховала його місце фактичного проживання, вказавши що їй це невідомо. Про виникнення в нього заборгованості позивач не знав до травня 2020 року. З 30 квітня 2020 року виплачує 25% поточних та 25% на погашення боргу. Розмір боргу вказаного відповідачкою в сумі 35 593,81 грн., є невірною адже розрахунок робився з розміру доходу для місцевості Бериславського району, а оскільки позивач фактично проживає у Донецькій області. він звернуся до ДВС у м. Берислав про перерахунок боргу.

Крім того відповідачка звертається до поліції з неправдивими показаннями щодо несплати аліментів позивачем та повідомляючи неправдиві дані про особу позивача, а саме: повідомляє що він знаходиться на непідконтрольній Україні території і це унеможливлює його допит, що не відповідає дійсності та надає невірні номери мобільних телефонів. Після звернення до начальника Бериславського ВП ГУНП в Херсонській області і надання відповідних доказів, провадження було закрито.

З приводу твердження відповідачки про те, що місто Курахове знаходиться на передовій де ідуть бої, позивач зазначає що це не відповідає дійсності, насправді м. Курахове знаходиться в «зеленій зоні», яка є найбезпечнішою, у якій не проходили і не проходять бої.

З приводу наявної заборгованості в Приватбанку, працівники останнього неодноразово звертались до позивача як колишнього чоловіка, з проханням терміново сплатити борг. Згідно змісту телефонних розмов з відповідачкою, вказаний борг вона оплачувати не збирається, що може потягти за собою значні матеріальні втрати відповідача.

Позивач запропонував донці поїхати на море разом з ним та його сім`єю для відпочинку, донеька погодилась, але мати не дозволила, забрала в неї слухавку яку згодом вимкнула, дитина на зв`язкок більше не вийшла.

На підставі вищевказаного наполягає на своїх позовних вимогах.

Ухвалою Бериславського районного суду від 16.07.2020 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи.

Ухвалою від 16.11.2020 року закрито підготовче провадженя та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Додатково пояснив, що донці буде краще проживати разом з ним, оскільки у його родині панує спокій, є власне житло, що розташоване поруч зі школою, він мешкає у місте, де є різні можливості для навчання та розвитку дитини, на відміну від відповідачки він забезпечить дитині спокій та любов, вважає, що мати подає дитині поганий приклад.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечувала проти заявлених позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову, оскільки доводи позивача є надуманими. Дитина проживає з нею та має всі належні умови для навчання, розвитку.

Представник органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації надала висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_4 разом з її матір`ю, просила провести судовий розгляд без її участі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши надані сторонами докази та висновок органу опіки і піклування, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ч.ч.4-6 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, участь органу опіки та піклування є обов`язковою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 23.02.2013 року, який розірвано рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 25.03.2019 року, справа №647/3102/18 (а.с.26-27).

Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_1 з 25.06.2019 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (а.с. 25).

З актів від 06.05.2020 року та 28.05.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 мешкають ОСОБА_1 , 1982 року народження, ОСОБА_6 , 1991 року народження та ОСОБА_7 , 2010 року народження. Квартира належить ОСОБА_6 . Квартира двокімнатна, знаходиться в належному санітарно-технічному стані, всі речі у придатному для користування стані. Умови проживання задовільні (а.с. 18, 19).

Згідно довідки від 07.05.2020 року про доходи ОСОБА_1 , загальна сума його доходу за період з жовтня 2019 року по квітень 2020 року становить 65137 грн. 71 коп. (а.с. 20).

Згідно довідки від 12.05.2020 року про доходи ОСОБА_6 , загальна сума нарахованого доходу за період з жовтня 2019 року по березень 2020 року становить 29434 грн. 71 коп.(а.с. 21).

Згідно характеристики ОСОБА_1 від 06.05.2020 року, ОСОБА_1 дійсно мешкає без реєстрації з 2018 року за адресою: АДРЕСА_2 . За роки проживання за даною адресою скарг та нарікань в КП «Міську службу єдиного замовника «Курахівської міської ради» не надходило. Мешканцями будинку характеризується лише з позитивного боку, підтримує добрі стосунки в спілкуванні, доброзичливий. В квартирі мешкає з дружиною та її сином (а.с. 22).

З характеристики ОСОБА_1 від 01.06.2020 року, ОСОБА_1 , з 01.10.2019 року працює у Комунальному підприємстві «Міська служба єдиного замовника» Курахівської міської ради» на посаді економіста 1 категорії по теперішній час. Працюючи економістом, крім безпосередніх обов`язків за посадою виконує окремі доручення. За час роботи проявив себе як дисциплінований працівник, надійний помічник і кваліфікований фахівець. Серед керівництва користується повагою (а.с. 23).

З характеристики працівника №1675 від 06.05.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 (до 12.11.2019 року ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює в ТОВ «ДТЕК Сервіс» на посаді «Сестра медична з фізіотерапії» з 05 січня 2017 року й дотепер. За період роботи зарекомендувала себе як кваліфікований працівник. Посадові обов`язки виконує якісно. До роботи ставиться відповідально. Вимоглива до себе. За період роботи доган не має. Дотримується корпоративної етики та проявляє етичні норми в роботі. З моральної сторони проявляє порядність та чесність (а.с. 24).

Наказом Бериславського районного суду Херсонської області №647/3040/18 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його доходу до повноліття дитини (а.с. 69).

Згідно розрахунку державного виконавця борг ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 31.07.2020 року становить 27209 грн. 10 коп.(а.с. 102-103).

З довідки виданої Одрадокам`янською сільською радою Бериславського району Херсонської області № 06-14/42/20 від 15.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з доньками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 45, 64).

З громадської характеристики, виданої Одрадокам`янською сільською радою Бериславського району Херсонської області № 308 від 20.07.2020 року, ОСОБА_2 за час проживання в селі Одрадокам`янка зарекомендувала себе з позитивної сторони, спиртні напої не вживає, шкідливих звичок не має, розлучена, виховує двох неповнолітніх доньок ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які навчаються в 10 та 2 класі Одрадокам`янського ЗПЗСО відповідно. Родина благополучна, мати виховує дітей належним чином, піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, цікавиться їх навчанням, створює всі умови для отримання ними освіти, забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, навчанням. Діти знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні та вихованні, створені всі необхідні умови для проживання, розумового та фізичного розвитку дітей. На даний час працює охоронцем-контролером на підприємстві ПрАТ «Чумак» (а.с. 63).

Згідно довідки виданої ПрАТ «Чумак» № 123 від 17.07.2020 року, дохід ОСОБА_2 за 2019 рік складає 120883 грн. 66 коп (а.с. 65).

З характеристики №95 від 17.07.2020 року вбачається що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює в ПрАТ «Чумак» на посаді охоронника-контролера сторожової охорони з 16 серпня 2017 року (наказ № 130-пр від 15.08.2017 року). За час роботи зарекомендувала себе як сумлінний працівник. Дисциплінарних стягнень не має. Відповідально ставиться до виконання своїх посадових обов`язків. У відносинах з колегами уважна та доброзичлива. За характером спокійна, врівноважена, товариська. На роботі поводиться гідно, користується повагою серед колег (а.с. 66).

З акту обстеження матеріально-побутових умов від 06.07.2020 року ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з доньками ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У трикімнатному будинку зроблено капітальний ремонт. Діти забезпечені всім необхідним. Дівчата позитивно відзиваються про матір. Матір у вихованні справедлива, іноді буває сувора. Матір повністю забезпечує потреби дітей у матеріальному плані, сприяє розвитку дітей, організовує дозвілля, діти позитивно відзиваються про матір (а.с. 68) Аналогічне підтверджено й актами обстеження матеріально-побутових умов від 28.05.2020 року, 18.06.2020 року, 04.05.2020 року, 06.04.2020 року, 15.09.2020 року, 06.07.2020 року (а.с. 139-144).

Заочним рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 21.12.2015 року, у справі № 415/6360/15-ц, з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором від 13.06.2005 року в сумі 2925,91 дол. США та судовий збір у сумі 1218 грн. 00 коп. (а.с. 40-42).

Згідно характеристики ОСОБА_3 2013 року народження, дитина психічно і фізично розвинена відповідно віку (а.с. 122).

Згідно характеристики ОСОБА_2 - матері учениці 2 класу ОЗПЗСО ОСОБА_3 2013 року народження, мати відповідально відноситься до виконання батьківських обов`язків, тактовна, спокійна, переймається шкільним життям доньки, дитина про маму відгукується з любов`ю (а.с. 122).

Згідно рішення комісії з питань захисту прав дитини Бериславської районної державної адміністрації №57 від 30.09.2020 року, комісією визнано недоцільним визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з батьком ОСОБА_1 (а.с. 132).

Згідно висновку органу опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації у справі про визначення місця проживання малолітньої дитини, орган опіки та піклування дійшов висновку про недоцільність визначення місця проживання малолітньої доньки ОСОБА_4 разом із батьком ОСОБА_1 . Доцільно визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 разом із матір`ю ОСОБА_2 (а.с. 138).

Частиною третьою статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність з виховання, навчання і розвитку дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Обґрунтовуючи свої вимоги, ОСОБА_1 вказував, що відповідачка подає дитині поганий приклад, має шкідливі звички, не приділяє донці належної уваги. Як доказ цього суду надав фотознімки, аудіо -, відеозаписи та скріншоти переписок. Відповідачка надала пояснення, що позивач використав її особисті фотознімки, які залишились у позивача в ноутбуці, нічого неприйстойного на них не зображено.

Дослідивши фотознімки, аудіо -, відеозаписи та скріншоти суд приходить до висновку про те, що ними не підтверджуються обставини, які дали б суду підстави для задоволення позову та визначення місця проживання дитини з батьком.

Судом встановлено, що мати дитини, належним чином ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, характеризується позитивно, спиртними напоями чи наркотичними засобами не зловживає, проживає у будинку, який є спільним сумісним майном колишнього подружжя ОСОБА_11 , виховує двох неповнолітніх дітей, працевлаштована, має дохід, який є достатнім для забезпечення умов проживання та виховання дітей. Дитина ОСОБА_9 за місцем мешкання у будинку має окрему кімнату, психологічно та фізично розвинена відповідно віку, забезпечена усім необхідним для навчання та розвитку. Батько дитини - позивач має належний дохід, однак має заборгованість за несплату аліментів, що свідчить про невиконання його обов`язку щодо належного утримання дитини. Він створив нову сім`ю, у якій виховується малолітній син його дружини, сім`я мешкає у двокімнатній квартирі (а.с. 19). У випадку визначення місця проживання дитини з батьком, сім`я позивача у складі чотирьох осіб буде мешкати у двокімнатній квартирі і різностатеві діти будуть мешкати у одній кімнаті. Позивач не надав суду доказів можливості забезпечення дитині належних умов проживання - окремої кімнати, якою вона забезпечена в теперішній час проживаючи з матір`ю.

На підставі викладеного, суд вважає, що визначальне значення при вирішенні даного спору щодо місця проживання дитини мають інтереси самої дитини.

При прийнятті рішення суд враховує вік дитини та її прихильність до матері, оскільки дитина постійно мешкає з матір`ю, батько дитини останній раз її відвідував у березні 2019 року.

Презумпція на користь матері в справах щодо дітей, встановлена Декларацією прав дитини від 20 листопада 1959 року, не підтверджується на рівні ООН, що випливає з Декларації та прецедентної практики ЄСПЛ, а також не відповідає позиції Ради Європи та більшості держав - членів Ради Європи.

Ухвалюючи рішення в справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), ЄСПЛ наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Така позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, у якій вказано, що Декларація прав дитини від 20 листопада 1959 року не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України.

Декларація прав дитини не ратифікована Україною, не має офіційного перекладу українською мовою.

Таким чином, Декларація прав дитини не є міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

За частинами першою, другою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

При цьому під забороною розлучення дитини зі своєю матір`ю в контексті Декларації прав дитини слід розуміти не обов`язковість спільного проживання матері та дитини, а право на їх спілкування, турботу з боку матері та забезпечення з боку обох батьків, у тому числі й матері, прав та інтересів дитини, передбачених цією Декларацією та Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року.

ОСОБА_2 надано суду належні та допустимі докази про її сімейний, матеріальний стан. На підставі цих доказів суд приходить до висновку, що сім`я матері дитини являє собою безпечне, спокійне та стійке середовище.

Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що з липня 2018 року ОСОБА_1 перестав проживати разом зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_12 , останній раз відвудував її у березні 2019 року, має заборгованість по сплаті аліментів, дитина проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 постійно, знаходиться на її утриманні.

В той же час, предметом спору не являється позбавлення будь-кого із сторін батьківських прав, відібрання дитини, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, або інша форма розлучення дитини з батьками.

Визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не матиме правових наслідків у виді розлучення дитини з батьком, так як останній в жодній мірі не буде позбавлений права у спілкування з дитиною, обов`язку турбуватися про неї і забезпечувати її права та інтереси.

Оцінюючи досліджені у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, з точки зору повноти, належності, допустимості та достовірності, з врахуванням висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли непорозуміння, які носять особистий характер, що призвело до загострення взаємовідносин між ними, і така ситуація позбавляє сторони можливості визначити місце проживання дитини за спільною домовленістю.

При прийнятті рішення по даній справі суд, в першу чергу, виходить з інтересів дитини, та враховує наявність висновку органу опіки та піклування щодо обставин спору та про доцільність визначення місця проживання дитини з її матір`ю, які узгоджуються як із поясненнями учасників процесу щодо обставин справи, так і з фактичними обставинами справи.

З огляду на викладене, позов не підлягає задоволенню, оскільки проживання ОСОБА_4 з матір`ю буде відповідати найкращому забезпеченню її інтересів.

Керуючись ст.ст. 81,259,263-265,268 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьком - ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04.12.2020 року.

Суддя Р.Р.Волошин