Справа № 431/3579/20 р.
Провадження №2/431/824/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

04 грудня 2020 року м. Старобільськ

Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Пелиха О.О.,

за участі секретаря с/з Чесалової О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у залі суду в місті Старобільську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Старобільської міської ради Луганської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку-,

ВСТАНОВИВ:

До Старобільського районного суду Луганської області звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Старобільської міської ради Луганської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на підставі рішення Старобільського районного суду Луганської області від 01.08.2012, їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . В квартирі зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте протягом останніх 5-ти років не проживають у квартирі за вказаною адресою, оскільки виїхали до РФ. На підставі викладеного просила суд визнати їх такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язати Старобільську міську раду Луганської області зняти відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином, в позові просила суд про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечувала проти ухвали заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, про причини не явки суду не повідомили.

Відповідач представник Старобільської міської ради Луганської області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги, просив розглянути справу без його участі.

На підставі п.п.2,4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

04 грудня 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що згідно рішення Старобільського районного суду Луганської області від 01.08.2012 року, за ОСОБА_1 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав, Старобільським районним бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності на квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , частка 1/1 (а.с.6-8).

Згідно довідки, виданої 06.08.2020 № 2032 виконавчим комітетом Старобільської міської ради Старобільського району Луганської області, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в кв. АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно інформації, наданої УДМС України в Луганській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_2 (а.с.22-23).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та встановлюючи наявність порушеного права позивача з боку відповідачів, суд зазначає наступне.

За змістом ст.4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від 04.11.1950 року, підписаної від імені України 9 листопада 1995 року та ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 33, 34, 36 постанови «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року №5, застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та положень ст. ст. 4, 13, 19, 78, 81 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Основні права та свободи людини, серед яких право на недоторканність житла, закріплені та гарантуються не лише в національному законодавстві держав, а й на міжнародному рівні. Однією з основних міжнародних гарантій цих прав є Конвенція про захист прав та основоположних свобод людини, у ст.8 якої передбачається просторовий аспект права на приватне життя право на повагу до житла. У ч.1 цієї статті зазначається, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що концепція «житла» має першочергове значення для особистості людини, самовизначення, фізичної та моральної цілісності, підтримки взаємовідносин з іншими, усталеного та безпечного місця в суспільстві (див. рішення від 27 травня 2004 р. у справі «Коннорс проти Сполученого Королівства» (Connors v. theUnitedKingdom), заява № 66746/01, п. 82).

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи, також беручи до уваги відсутність відповідачів в спірній квартирі, суд вбачає достатньо підстав для задоволення позову.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що наявність судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням, у відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, є підставою для подальшого зняття особи з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою.

Питання про стягнення судового збору позивачем не порушується.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 19, 78, 81, 206, 258, 259, 263-265, 280, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 319,321,321,391,405 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Старобільської міської ради Луганської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Старобільську міську раду Старобільського району Луганської області зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 .

Копію заочного рішення надіслати відповідачам відповідно до ст. 272 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Луганського апеляційного суду через Старобільський районний суду Луганської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О. Пелих