У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.01.2020 Справа №607/18248/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого-судді Позняка В.М., за участю секретаря Свергун Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі заяву про відвід головуючого судді Черніцької І.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Кравець Тетяна Володимирівна, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Ломакіна Лілія Володимирівна про визнання договорів дарування недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (головуючий суддя Черніцька І.М.) перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Кравець Тетяна Володимирівна, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Ломакіна Лілія Володимирівна про визнання договорів дарування недійсними.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 січня 2020 року передано вирішення питання про відвід головуючого судді по справі іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України. Провадження у даній справі зупинено до вирішення питання про відвід .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподіл судової справи між суддями від 03.01.2020 року вирішення питання про відвід передано судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняку В.М.

На підставі вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

У заяві про відвід заявник вказує, що позивач вже зверталась до суду із позовом про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку від 29 березня 2017 року за №434, земельної ділянки від 29 березня 2017 року за №436, магазину від 31 травня 2017 року за №482, земельної ділянки від 31 травня 2017 року за № 485, земельної ділянки від 31 травня 2017 року за №491, земельної ділянки від 31 травня 2017 року за № 488 та щодо даних вимог, між тими самими сторонами, з тих самих підстав вже є судове рішення, яке набрало законної сили, а саме ухвала Тернопільського апеляційного суду про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивачки від позову. Відмінність даних позовів полягає лише у посиланні позивача на різні норми матеріального права. Однак, головуючий суддя по справі в порушення вимог процесуального закону постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, що викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Окрім того, зазначає, що нею було виявлено порушення правил розподілу даної справи, який відбувався без додержання принципу випадковості та не у хронологічному порядку, без реального урахування завантаженості кожного судді. Із вказаних підстав, нею був заявлений відвід головуючому судді по справі, який був залишений без задоволення.

Однак, 11 грудня 2019 року судом при розгляді її заяви про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 було постановлено ухвалу про відмову у закритті провадження у справі. Вказані дії головуючого судді змусили її подати заяву про відвід головуючого судді. При цьому, заявник вказує, що дана заява подається нею не виключно з підстав її незгоди з прийнятим процесуальним рішенням, а з підстав незгоди із процесуальними діями, а в деяких випадках - бездіяльністю суду, що супроводжується прийняттям тих чи інших процесуальних рішень. Дана заява не є ідентичною заяві про відвід від 03 вересня 2019 року та не спрямована на затягування розгляду справи.

Зазначає, що після ознайомлення із змістом ухвали суду від 11 грудня 2019 року у неї виникли цілком обґрунтовані сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого судді по справі.

Вказує, що у судовому засіданні 19 вересня 2019 року вже розглядалась її заява про закриття провадження у справі та ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, у задоволенні заяви було відмовлено. Підставою відмовити у задоволенні заяви, окрім інших, був інший суб`єктивний склад учасників справі. Проте, в ухвалі суду від 11 грудня 2019 року про вказану обставину судом не зазначено.

Також зазначає, що суд вдався до перекручування обставин справи. Зокрема, описуючи обставини справи за №607/15555/17, суд не зазначає обставин справи на які посилається позивач як на підставу позовних вимог та які є ідентичними даній справі, а лише наводить посилання на норми матеріального права, що на думку заявниці не свідчить про відмінність підстав позову.

Також вказує, що як у справі за №607/15555/17, так і у даній справі позивачка вибрала спосіб захисту шляхом визнання договорів дарування недійсними, навівши при цьому певні обставини їх укладення, які є ідентичними в обох справах. Відтак суд, постановляючи ухвалу про відмову у закритті провадження у справі, ігнорує принцип обов`язковості судового рішення, а саме ухвали Тернопільського апеляційного суду від 27 червня 2019 року про закриття провадження у справі у зв`язку із відмовою позивача від позовних вимог щодо визнання недійсними договорів дарування, які є предметом розгляду даної справи.

Судом, в ухвалі від 11 грудня 2019 року, не зазначено мотивів відхилення її аргументів, неналежним чином досліджено правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 25 червня 2019 у справі за № 924/1473/15. Натомість позиція позивача відображена обширно.

Посилаючись на вищенаведене, як існування обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, просить заяву задовольнити.

Відповідно до вимог ч. ч. 1,4 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу та підлягає відводу (самовідводу) якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Положеннями ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, наявність безсторонності відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Розглянувши заяву та матеріали справи, суд вважає, що підстав для відводу головуючого судді Черніцької І.М., згідно доводів заявника не має, з огляду на наступне.

Встановлено, що згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.08.2019 року, автоматизованою системою документообігу суду позов було розподілено головуючому судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Черніцькій І.М.

03 вересня 2019 року заявлено відвід судді Черніцькій І.М. у даній справі, з підстав незгоди відповідача із процесуальними рішеннями судді по справі.

05 вересня 2019 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду у задоволенні заяви про відвід головуючого судді Черніцької І.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними відмовлено.

28 грудня 2019 року відповідачем подано заяву про відвід головуючого Черніцької І.М. посилаючись на те, що існують обставини, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Черніцької І.М., так як відповідач не згодна із процесуальним рішенням судді по справі, а саме постановлення ухвали суду від 11 грудня 2019 року, щодо відмови у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, що на її думку викликає сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Проте вказані підстави відводу, не свідчать про упередженість головуючого судді Черніцької І.М., так як не можна вважати обґрунтованою таку підставу відводу головуючого судді Черніцької І.М., як незгода відповідача із процесуальним рішенням судді по справі.

Відтак, суд вважає, що підстави для відводу головуючого судді, зазначені у клопотанні є необґрунтованими, оскільки всупереч вимогам ч.3 ст.12 ЦПК України заявником не подано належних та допустимих доказів, які б давали підстави зробити висновок про те, що головуючий по справі суддя Черніцька І.М. є упередженою та заінтересованою у розгляді справи, а також є інші обставини, які викликають сумніви в об`єктивності та неупередженості головуючого судді Черніцької І.М.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про відсутність підстав визначених статтею 36 ЦПК України для відводу головуючого судді Черніцької І.М., а тому у задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого судді слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Черніцької І.М. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Кравець Тетяна Володимирівна, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області Ломакіна Лілія Володимирівна про визнання договорів дарування недійсними - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. М. Позняк