№ провадження 2-о/646/39/2020
Справа № 646/85/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.20 року м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова Теслікова І.І., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 , адвоката Михайленка Дмитра Петровича, про визнання особи безвісно відсутньою ,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із заявою про визнання ОСОБА_2 , 1971 року народження, безвісно відсутнім.

Вивчивши надану заяву та додані до неї документи суд вважає за необхідне залишити її без руху для усунення недоліків.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 43 Цивільного кодексу України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померло. Згідно ч. 3, ч 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

В силу вимог ч. 1 ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Частиною 1 статті 29 Цивільного кодексу України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно вимоги ч. 1 ст. 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановлено, що заява не відповідає вимогам ст.ст.305, 306 ЦПК України.

Так, заявником у справі зазначено ОСОБА_1 , яка згідно матеріалів заяви зареєстрована у Луганській області. У заяві зазначено, що останнє відоме місце проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 . На підтвердження вищевказаного факту суду надано копію договору найму квартири, в той же час, вказаний договір не є достатнім доказом фактичного проживання ОСОБА_2 за вказаною адресою, оскільки, крім іншого, вказаний договір був укладений між іншими сторонами та умови договору, а саме у п.2.1 договору, передбачали, що вказана квартира орендується з метою проживання у ній, в тому числі, ОСОБА_2 . Однак докази проживання останнього за вказаною адресою суду надано не було.

Більше того, у заяві зазначено, що заявник та ОСОБА_2 були вимушені переїхати з Луганської області до м.Харкова у зв`язку з проведенням Антитерористичної операції. При цьому, у даному випадку таким доказом є довідка про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, яка суду надана не була.

Таким чином, суд позбавлений можливості пересвідчитись чи підсудна вказана заява Червонозаводському районному суду м.Харкова.

Крім того, у заяві не зазначено заінтересований осіб, тобто осіб, на права та обов`язки яких може вплинути рішення суду щодо особи, яка може бути оголошена безвісно відсутньою.

Також слід зазначити, що у заяві не зазначено, коли і ким були отриманні останні відомості про місце перебування відсутньої особи, не зазначено останнє місце роботи відсутньої особи, не наведені факти, що посвідчують неможливість встановлення місцеперебування такої особи, не вказані особи родичів чи співробітників, які можуть дати свідчення про місце перебування фізичної особи.

Предметом доказування в даній справі є: - безвісна відсутність громадянина; - наявність правової зацікавленості особи, що подає заяву про визнання громадянина безвісно відсутнім; - вживання заявником заходів до розшуку особи; - неможливість встановлення місця знаходження даної особи; - наявність обставин, що загрожували смертю фізичної особи, яка пропала безвісті; - наявність обставин, що дають підставу припустити її загибель від певного нещасного випадку; - існування обставин, що дають підставу вважати, що особа може умисно ховатися: знаходитися в розшуку, не бажає виплачувати аліменти або виконувати інші рішення суду тощо; - відсутність спору про право.

Вказані обставини заявником наведені не були.

Крім того, в заяві не зазначені організації, до яких необхідно робити запити за останнім місцем проживання відсутньої (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей, що перешкоджає здійснити суду належну підготовку до розгляду справи по суті, що передбачено ст. 307ЦПК України.

Більше того, в порушення вимог ч. 4 ст. 177 ЦПК України заявником не сплачено сплачено судовий збір за подання заяви. Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду заяви у справах окремого провадження сплачується судовий збір фізичною особою у розмірі 0,2 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 420,40 грн.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до ч.7 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Позовна заява від імені заявника підписана адвокатом Михайленко Д.П., однак на підтвердження повноважень підписувати та подавати заяву від імені заявника доказів не надано. Так, наданий суду ордер містить посилання на договір про надання правової допомоги від 09.01.2020 року, однак вказаний договір суду надано не було, що унеможливлює встановити коло повноважень представника, в тому числі на підписання заяви від імені ОСОБА_1 .

Виходячи із аналогії закону, у разі виявлення недоліків заяви, поданої в порядку окремого провадження, вважаю, що слід застосувати положення частин 1, 2 ст. 185 ЦПК України, якими передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 185, 258-261, 293, 305, 306 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ :

Заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Михайленка Дмитра Петровича, про визнання особи безвісно відсутньою - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали судді про залишення заяви без руху.

В разі неусунення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.І. Теслікова