Провадження № 2/317/1300/2019
Справа № 317/3466/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участю:

секретаря судового засідання Чубукової Н.М..

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району, про позбавлення батьківських прав. Позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вимоги мотивує тим, що сторони по справі перебували в шлюбних відносинах з 2000 р. по 2005 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після припинення шлюбних відносин між батьками дитина постійно проживає з матір`ю, знаходиться на її утриманні. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.11.2005 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина. Відповідач аліменти не сплачує, станом на 01.06.2019 має заборгованість в сумі 68813,04 грн. Протягом майже 14 років відповідач з дитиною взагалі не спілкується, не цікавиться його життям, не приймає участі у вихованні та розвитку дитини, не піклується про стан його здоров`я. Крім того, в липні 2011 року відповідач звертався до суду з позовом про оспорювання актового запису про батьківство. Рішенням суду в задоволенні позову було відмовлено. Дитина на цей час навчається в ДНЗ «Запорізький професійний ліцей автотранспорту». За весь період життя та розвитку дитини батько жодного разу не цікавиться вихованням дитини, станом його здоров`я. Така поведінка відповідача свідчить про його небажання приймати участь в житті та розвитку дитини, вихованні сина.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилась, представник позивача ОСОБА_4 надала заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, надав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив задовольнити.

Третя особа до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її представника, винести рішення в інтересах дитини, та надіслала до суду акт обстеження умов проживання неповнолітньої дитини..

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Як вбачається зі Свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого 15.02.2002 Балабинською селищною радою Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками зазначені: Батько - ОСОБА_2 , Мати - ОСОБА_1 .

Згідно довідки № 62, виданої 24.07.2019, дитина ОСОБА_3 відвідував заклад дошкільної освіти № 293 «Багряні вітрила» з серпня 2004 р. по травень 2009 р. За весь цей період батько ОСОБА_2 в дошкільному закладі не з`являвся і участі у вихованні сина не приймав.

Як вбачається з довідки, виданої 30.09.2019, ОСОБА_3 навчався у Запорізькій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 97 Запорізької міської ради. Батько ОСОБА_2 не приймав участі у класних зборах, за період навчання дитини в школу не приходив.

На теперішній час ОСОБА_3 навчається у ДНЗ «Запорізький професійний ліцей автотранспорту», що підтверджується інформацією від 30.09.2019. За період навчання його мати відвідувала батьківські збори, цікавилася успіхами у навчанні. Батько учня батьківські збори не відвідував.

Згідно інформації, наданої 30.09.2019 КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №6», ОСОБА_3 мешкає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в дитячій амбулаторії № 10 з лютого 2019 року. Лікуванням та обстеженням дитини займається мати.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого державним виконавцем Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області, ОСОБА_2 станом на 01.06.2019 має заборгованість по сплаті аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 у сумі 68813,04 грн.

29.05.2019 державним виконавцем Запорізького районного ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 на суму заборгованості по аліментам.

За приписами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У відповідності до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району надано акт обстеження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3 в родині його матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого в квартирі створені умови для проживання, у неповнолітнього є все необхідне для відпочинку, розвитку та навчання.

Статтею 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 р. закріплено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розумінні. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і принаймні в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Наразі суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 безвідповідально ставиться до питання виховання своєї неповнолітньої дитини.

Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо у судовому засіданні. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Заходи впливу на відповідача виявились безрезультатними, оскільки протягом розгляду справи відповідач для себе належних висновків не зробив, подальших намірів щодо виховання та утримання дитини не виявив, жодних реальних кроків на це спрямованих не вчинив.

Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні ОСОБА_2 його неповнолітнього сина ОСОБА_3 судом не встановлено. Також судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що ОСОБА_2 виконував або намагався виконувати вищезазначені батьківські обов`язки.

На переконання суду позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню.

Потреби у стягненні аліментів на утримання дитини суд не вбачає, оскільки вони раніше вже були стягнуті судовим рішенням.

Разом із тим, суд вважає за доцільне роз`яснити ОСОБА_2 , що він не позбавлений у подальшому права вирішувати питання про поновлення його у батьківських правах відносно сина в порядку, передбаченому ст. 169 СК України.

Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.

При цьому суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому засіданні, а тому суд приймає визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 142, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).

Стягнути з Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Запорізькому районі Запорізькій області повернути 50 % сплаченого ОСОБА_1 судового збору на розрахунковий рахунок 8122, МФО 899998, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), згідно квитанції № від 24.10.2019, а саме суму у розмірі 384 грн. 20 коп. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Нікітін