ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4286/20 Номер провадження 22-ц/814/2243/20Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Карпушина Г.Л., Одринської Т.В.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт-Сервіс Плюс», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Горизонт» про визнання достроково розірваним кредитного договору, третя особа акціонерне товариство «Банк «Київська Русь»,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовної заяви

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Експерт-Сервіс Плюс», товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фінансова компанія Горизонт» про визнання достроково розірваним кредитного договору, третя особа акціонерне товариство «Банк «Київська Русь».

Просить визнати достроково розірваним 24 травня 2010 року кредитний договір № 1230-01 від 20 листопада 2007 року, укладений між акціонерним банком «Київська Русь» та ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі за позовною заявою до ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс», ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» про визнання достроково розірваним кредитного договору.

Дана ухвала обґрунтована тим, що із матеріалів позову вбачається, що спір виник з приводу розірвання правочину у господарській діяльності, укладеного між двома юридичними особами, який відповідно до норм статті 19 ЦПК України не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Із апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 непогоджується із висновком суду щодо визначення, в порядку якого судочинства підлягає розгляду справа.

Крім того, ОСОБА_1 вказує на те, що суд не дослідив обставин, що мають значення для справи, та впливають на права позивача.

Узагальнені доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Фінансова компанія Горизонт» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Вважає, що ухвала суду постановлена із дотриманням норм процесуального права, суд першої інстанції правильно визначився із юрисдикцією даного спору.

Щодо явки та позиції учасників справи в судовому засіданні

У судове засідання учасники справи не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Із матеріалів справи, зокрема, позовної заяви вбачається, що 20 листопада 2007 року між акціонерним банком «Київська Русь» та ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс» був укладений кредитний договір. ОСОБА_1 уклала із акціонерним банком «Київська Русь» договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно: земельні ділянки, які розташовані в адміністративних межах Стасівської сільської ради Диканського району Полтавської області, (цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства).

У позовній заяві ОСОБА_1 також вказує, що відповідно до пункту 11 договору іпотеки, іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 1230-01 від 20 листопада 2007 року, укладеним між акціонерним банком «Київська Русь» та ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс».

Також позивач вказувала, що у жовтні 2019 року ПАТ «Банк Київська Русь» відступив право вимоги, на підставі договору від 29 жовтня 2019 року та до додатку № 1 до нього, за кредитним договором № 1230-01 від 20 листопада 2007, укладений між акціонерним банком «Київська Русь» та ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс», новому кредитору ТОВ «Фінансова кампанія Горизонт».

На думку позивача, є підстави для визнання достроково розірваним 24 травня 2010 року кредитний договір № 1230-01 від 20 листопада 2007 року, укладений між акціонерним банком «Київська Русь» та ТОВ «Експерт-Сервіс Плюс».

Позиція суду апеляційної інстанції

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини 1 статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Наведена норма свідчить, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що фактично позивач просить визнати його іпотекодержателем згідно договору, що укладений між двома юридичними особами, а тому вказаний спір не підвідомчий Київському районному суду м. Полтави та відноситься до юрисдикції господарського суду.

Аналізуючи матеріали, колегія суддів погоджується з висновком суд першої інстанції, що спір виник з приводу розірвання правочину у господарській діяльності, укладеного між двома юридичними особами.

Тобто, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідно до норм статті 19 ЦПК України ця справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а доводи, наведені в апеляційній скарзі щодо незгоди із ухвалою суду не ставлять під сумнів правильність висновків суду першої інстанції.

Щодо інших доводів, наведених в апеляційній скарзі

В апеляційній скарзі позивач вказує також, що суд не дослідив обставин, що мають значення для справи, та впливають на права позивача.

Проте, ОСОБА_1 не зазначає, які саме обставини не дослідив суд, та яким чином це вплинуло на визначення судом юрисдикції спору.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та ухвалив судове рішення, яке відповідає закону, підстави для зміни чи скасування ухвали суду відсутні.

Щодо судових витрат

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 14 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2020 року

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Г.Л. Карпушин

Т.В. Одринська