УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі судового засідання Брагіній І.В.,розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний промислово-інвестиційний банк»(далі ПАТ Промінвестбанк)про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа, приведення виконавчого документа у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження», виправлення описки у виконавчому документі,

за участю представника стягувача ПАТ Промінвестбанк адвоката Сушко Т.В.та представника боржника адвоката Нікітіної Ю.С.,-

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2018 р.ПАТ Промінвестбанк звернулось до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката виконавчого листа, приведення виконавчого документа у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження», виправлення описки у виконавчому документі.

В заяві зазначає, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2006 року, який набрав законної сили 19.03.2007 р.,було задоволено цивільний позов Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії «Шевченківське відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжі» та стягнуто зі ОСОБА_1 на користь банку відшкодування майнової шкоди, яку заподіяно злочином, у розмірі 3520266 грн. 79 коп.

18.06.2007 р.Шевченківським районними судом м.Запоріжжя стягувачу був виданий виконавчий лист № 1-876/07,пред`явлений на примусове виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції,де перебував на виконанні в період з 25.06.2007 р.по 27.12.2007 р.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 27.12.2007 р.виконавче провадження було закрито, а виконавчий лист направлений за місцем відбування покарання засудженою ОСОБА_1 до другого відділу державної виконавчої служби Малиновського районного управління юстиції м. Одеси.

08.02.2008 р.державним виконавцем цього структурного підрозділу було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа,бухгалтерією ЧВК № 74 за місцем відбування покарання засудженою ОСОБА_1 проводились утримання з її заробітку на користь стягувача.

До вересня 2018 р. стягувач не мав інформації про перебіг виконавчого провадження,а 07.09.2018 р.отримав відомості про дострокове звільнення ОСОБА_1 та повернення виконавчого листа стягувачу 28.05.2014 р.на адресу філії(м АДРЕСА_1 , по АДРЕСА_2 ),яка наказом від 03.05.2006 р.реогранізована у безбаласове відділення та на підставі наказуу від 08.07.2009 р.це відділення було закрито.

За відсутності у стягувача інформації про умовно дострокове звільнення боржника та про повернення виконавчого документа відділу виконавчої служби за місцем проживання боржника,а надалі стягувачу,про що банку об`єктивно не могло бути відомо, він не скористався правом повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання у встановлений законом строк з незалежних від нього причин, просить поновити пропущений з поважних причин строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Так як виконавчий лист був втрачений при пересилці, просить видати дублікат виконавчого листа.

Крім того, заява містить вимогу про приведення виконавчого листа у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» шляхом зазначення в ньому персонального номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_1 , а також зареєстрованої адреси місця її проживання, яким на час розгляду цієї заяви є АДРЕСА_3 .

В заяві наявна і вимога про виправлення помилки у виконавчому документі шляхом зазначення вірного найменування юридичної особи, яка є стягувачем у виконавчому провадженні, а саме: публічного акціонерного товариства «Акціонерний промислово-інвестиційний банк», що є правонаступником закритого акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», а не філії, посилання на яке наявне у виконавчому документі, який втрачений.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву та просить задовольнити її урахуванням викладеного вище.

Представник боржника проти задоволення заяви заперечує, посилаючись на те, що стягувач протягом строку пред`явлення виконачого листа до виконання не мав об`єктивних перешкод своєчасно отримувати інформацію про перебіг виконавчого провадження,зобов`язаний був інформувати виконавчу службу про зміну адреси місця знаходження філії,зазначену у виконавчому листі,не представив належних доказів наявності заборгованості у ОСОБА_1 перед банком,таке ставлення банку,який не контролював виконання судового рішення,не є поважною причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Так як виконавчий документ ,у тому чиї,виданий у кримінальному провадженні,повинен бути пред`явленим до виконання протягом строку виконавчої давності, а підстав для поновлення цього строку немає, просить про відмову у видачі дубліката виконавчого документа.

Заслухавши учасників процесу та дослідивши надані матеріали ,суд встановив наступне.

Вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28.12.2006 року, який набрав законної сили 19.03.2007 р., був задоволений цивільний позов Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного барку в особі філії Шевченківське відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжі до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, що заподіяно злочином; з цивільного відповідача на користь позивача стягнуто 3520266 грн. 79 коп.

18.06.2007 р. Шевченківським районними судом м.Запоріжжя стягувачу був виданий виконавчий лист № 1-876/07,пред`явлений на примусове виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції,де перебував на виконанні в період з 25.06.2007 р.по 27.12.2007 р.

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 27.12.2007 р.виконавче провадження було закрито, а виконавчий лист направлений за місцем відбування покарання засудженою ОСОБА_1 до другого відділу державної виконавчої служби Малиновського районного управління юстиції м. Одеси.

08.02.2008 р.державним виконавцем цього структурного підрозділу було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа,бухгалтерією ЧВК № 74 за місцем відбування покарання засудженою ОСОБА_1 проводились утримання з її заробітку на користь стягувача на загальну суму 1353 гр.02 коп.

20.11.2013 р. ОСОБА_1 була умовно достроково звільнена від відбування покарання із вибуттям з місця відбування покарання на постійне місце проживання в м.Запоріжжя,у зв`зку з чим виконавчий лист було направлено до Ленінського ВДВС м.Запоріжжя за місцем її мешкання.

З відповіді Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вбачається,що 28.05.2014 року виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_1 майнової шкоди на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» було повернуто стягувачу на адресу: АДРЕСА_2 .

У відповідності до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування майнової шкоди, спричиненої злочином, і стягнення безпідставно набутого майна» при розгляді цивільного позову в кримінальній справі суд може керуватися відповідними нормами цивільного та цивільного процесуального законодавства.

У зв`язку з наведеними роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України при розв`язанні питання, що виникло під час виконання вироку суду в частині вирішення цивільного позову, суд знаходить за потрібне застосовувати положення цивільного процесуального законодавства, які внормовують питання, пов`язані з виконанням судових рішень.

Втіленням судового захисту прав та інтересів учасників цивільно-процесуальних правовідносин є рішення суду, яким закінчується розгляд справи.

В силу ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист

прав людини і основоположних свобод 1950 року. При цьому затримка у виконанні судового рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 ст.6 Конвенції

(рішення у справі «Іммобільяре Саффі», заява № 22774/93, п.74, ЄСПЛ 1999-V),у зв`язку із чим саме на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким

чином,щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так,щоб ця система була

ефективною як в теорії, так і на практиці.Виконання судового рішення не може відстрочуватись на незаконних підставах.

Відповідно до ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З преамбули Закону України «Про виконавче провадження» випливає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають приму

У відповідності до ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Вирішуючи заяву, суд виходить з того, що лише поважні причини пропуску строку можуть зумовити його поновлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема: пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З наведених судом фактичних даних випливає, що стягувач протягом строку виконавчої давності, яка на час звернення вироку в частині цивільного позову до виконання обчислювалась трьома роками, звернувся з виконавчим документом до уповноваженого органу державної виконавчої служби, тобто виконав покладений на нього законом обов`язок щодо вчасного пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавче провадження з виконання вироку суду, як зазначено, перебувало в декількох відділах державної виконавчої служби та 28 травня 2014 року виконавчий лист про стягнення зі ОСОБА_1 майнової шкоди на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу на адресу: АДРЕСА_2 .

Повернення виконавчого документа з підстав, передбачених статтею 47 Закону України «Про виконавче провадження», в силу ч. 5 вказаної статті не позбавляє стягувача права повторно звернутися з виконавчим документом до виконавчої служби в строк, встановлений законом, тривалість якого відповідно до вимог законодавства про виконавче провадження станом на момент повернення виконавчого листа фінансовій установі становила один рік.

Судом встановлено, що оригінал виконавчого документа стягувач не отримував, що свідчить про його необізнаність про повернення виконавчого документа, який за наявною у розпорядженні стягувача інформацією знаходився у підрозділі виконавчої служби за місцем відбування покарання засудженою ОСОБА_1 .

Суд виходь з того,що стягувач не зобов`язаний в силу закону вести підрахунок строку покарання засудженою особою,яка є боржником у виконавчому провадженні,проводити моніторинг виконавчого провадження з метою встановлення місцезнаходження виконавчого документа,оскільки у цьому питанні є правова визначеність,що дії,спрямовані на примусове виконання рішень,проводяться визначеними законом органами та особами,з належним інформуванням учасників виконавчого провадження,чого у даній праві не відбулося.

За таких обставин суд дійшов висновку,що стягувач не знав і міг знати про повернення йому виконавчого документа, якого фактично він не отримав, тому не скористався правом на повторне пред`явлення виконавчого листа до виконання у строк один рік з моменту повернення виконавчого документа.

У зв`язку з викладеним суд вважає поважною причину пропуску строку для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання через відсутність інформації про необхідність вчинення таких дій.

Представник боржника ,заперечуючи проти заяви стягувача у цій частині,посилався на відсутність з боку стягувача своєчасного інформування органів ВДВС про реорганізацію та закриття відділення банку за адресою,на яку у 2014 р.поштою був направлений виконавчий лист у зв`язку з його поверненням стягувачу,оскільки останній не був обізнаний про передачу виконавчого провадження між підрозділами виконавчої служби на направлення його за місцем проживання боржника у зв`язку з її достроковим звільненням з місць позбавлення волі,адреса банку як юридичної особи не змінювалась.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання,тобто підставою для звернення до суду за видачею дубліката виконавчого листа або судового наказу для стягувача є втрата виконавчого листа.

У випадках звернення стягувача за видачею дубліката у зв`язку із втратою виконавчого листа предметом доведення є встановлення факту втрати виконавчого документа, а причини втрати документа, як випливає з наведеного положення ЦПК України, не мають значення для вирішення заяви.

Вирішуючи заяву на користь позивача, суд вважає, що він довів факт втрати виконавчого листа.

Відсутність виконавчого провадження з виконання рішення суду у провадженні Дніпровського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ненадходження його до стягувача підтверджують втрату цього виконавчого документа.

На користь цих висновків свідчить сам факт звернення позивача до суду з цією заявою, яке обумовлене інтересами виконання судового рішення, що набрало законної сили.

Вирішуючи вимоги про приведення виконавчого документа у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження», виправлення описки у виконавчому документі, суд не вбачає підстав для їхнього задоволення, виходячи з такого.

Виконавчий лист, виданий судом, є одним з різновидів виконавчих документів, вимоги до яких сформульовані в ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», в ньому, зокрема, має бути сформульована резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

З наведеного положення законодавства про виконавче провадження, а також семантики іменника «дублікат» випливає, що дублікат виконавчого документа за формою має повністю відповідати його оригіналу.

Стягувач просить про виправлення помилки у виконавчому документі шляхом посилання на його найменування, яке він набув після ухвалення вироку на підставі організаційно-правових змін у формі його існування.

Одним із способів усунення обставин, що перешкоджають виконанню рішення, є виправлення помилки у виконавчому документі, можливість якого передбачена статтею 432 ЦПК України, за якою суд, що видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні.

Так як виправити можна лише помилку, допущену при оформленні виконавчого документа, між тим виконавчий лист, про видачу дубліката якого йдеться в клопотанні, за формою і змістом повністю відповідає формулюванню в резолютивній частині вироку, тобто оформлений без помилок, а вказані зміни відбулися після видачі виконавчого листа, суд не вбачає підстав для внесення виправлень помилок, яких при оформленні виконавчого листа допущено не було.

За вказаних обставин стягувач має право ініціювати заміну сторони виконавчого провадження,чого наразі не відбулося.

Вимога про приведення виконавчого документа у відповідність до вимог Закону України «Про виконавче провадження» в частині зазначення персонального номеру облікової картки платника податків боржника ОСОБА_1 , а також зареєстрованої адреси місця її проживання час розгляду цієї заяви також не підлягають задоволенню, оскільки є передчасними, так як судом вирішено питання про видачу саме дубліката виконавчого листа, тобто виконавчого документа в копії, яка повністю відповідає оригіналу.

Питання ж про зазначення персонального номеру облікової картки платника податків боржника, а також зареєстрованого місця її проживання можуть бути вирішені під час здійснення виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 432,433,п.17.4 Розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» задовольнити частково.

Поновити Публічному акціонерному товариству «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 1-876/07 від 18.06.2007 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 18 червня 2007 року про стягнення зі ОСОБА_1 на користь акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку майнової шкоди, що заподіяна злочином, у сумі 3520266 грн. 79 коп.

Видати дублікат виконавчого листа № 1-876/07 від 18.06.2007 року, виданого Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 18 червня 2007 року про стягнення зі ОСОБА_1 на користь акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку майнової шкоди, що заподіяної злочином, у сумі 3520266 грн. 79 коп.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 15 днів з наступного дня після її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.Учасник справи,кому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення,має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.А.Галущенко