Справа № 184/1997/19
Номер провадження 2/184/39/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

14 січня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Гукової Р.М,

за участю секретаря судового засідання - Батрак Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_1 ) до відповідача ОСОБА_2 (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського міського суду з позовною заявою до відповідача про повернення вартості замовлення за договором, стягнення пені.

Свої позовні вимоги, згідно наданих уточнень, мотивує тим, що він 21.05.2019р. надав ОСОБА_2 в борг грошові кошти в сумі 76562,00 грн. строком до 15.07.2019р., що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою. Крім того, відповідачка зобов`язалася у разі не повернення в зазначений в розписці строк грошових коштів сплатити штрафні санкції з розрахунку 2% за кожний день прострочення повернення грошових коштів. Оскільки відповідач не виконала взяті на себе зобов`язання, станом на 15.07.2019року у неї утворилась заборгованість в розмірі 122 499,20грн. з яких: 76 562грн - сума основного боргу та 45 937,20грн - відсотки за прострочення повернення грошових коштів, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, провести розгляд справи за його відсутності та проти винесення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив не надала. Разом з тим, 14.01.2020р. надала до суду письмову заяву про відкладення слухання справи, у зв`язку з тим, що вона не може бути присутньою на засіданні за сімейними обставинами.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

На підставі викладеного, зважаючи на те, що відповідач не вказала конкретну та об`єктивну причину, яка унеможливлює її участь у судовому засіданні, а також не надала доказів на підтвердження такої обставини, тому відсутні підстави для відкладення розгляду справи.

Крім того, зважаючи на тривалий розгляд справи, відповідач жодного разу не з`явилася в судове засідання, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ст.280 ЦПК, оскільки відповідач відзив не надала, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_1 передав в борг ОСОБА_2 76562,00 грн., строком до 15 липня 2019 року, що підтверджується розпискою, яку відповідач написала власноручно та оригінал якої зберігається у матеріалах справи. Таким чином, між відповідачем та позивачем був укладений договір позики, на підтвердження якого відповідачем була надана розписка.

Як вбачається із вказаної розписки, відповідач зобов`язалася у разі не повернення в зазначений в розписці строк грошових коштів сплатити штрафні санкції з розрахунку 2% за кожний день прострочення повернення грошових коштів.

У відповідності до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 525, 526 даного кодексу, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, в силу приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як слідує із боргової розписки, контрагентами погоджено строк виконання боржником свого зобов`язання щодо повернення отриманих у позику коштів, а саме 15.07.2019р.

У відповідності до ст.610,612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.1049 коментованого нормативно-правового акту, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, а також зважаючи на те, що станом на час розгляду та вирішення справи у суді відповідачем свої зобов`язання щодо повернення отриманих у борг грошових коштів у сумі 76562,00 грн. не виконані, позовні вимоги у цій частині підлягають до задоволення у повному обсязі як обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

У відповідності до ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Разом з тим, приписами ст.1048 даного нормативно-правового акту унормовано, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як слідує із наявної у матеріалах справи розписки, сторонами погоджено сплату позичальником процентів за користування позикою у розмірі - 2% за кожен день прострочення повернення грошових коштів.

Таким чином, сторонами договору позики самостійно встановлено розмір, методику обчислення процентної ставки за договором й порядок одержання процентів, що прямо передбачено законом та повністю відповідає принципу цивільного права - свободі договору (ст. 3 ЦК). З огляду на те, що у цивільному законодавстві відсутня пряма заборона, то сторони можуть вибрати просту форму нарахування процентів і в цьому випадку вони нараховуються лише на суму позики, або більш складну форму, згідно з якою проценти нараховуються на суму позики і на нараховані, але невиплачені проценти.

Таким чином, оскільки відповідач відзив не надала та жодним чином не спростувала доводи позивача, зважаючи на те, що суд приймає рішення на підставі наявних в справі документів, оцінивши наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за прострочення повернення грошових коштів в сумі 45937,20 грн. підлягають до задоволення.

Окрім цього, відповідно до ст..141 ЦПК України, судові витрати розподіляються між сторонами пропорційно до розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 11, 12, 95, 141, 280-289, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 грошові кошти за договором позики в сумі 76562 (сімдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят дві) грн.. 00 коп. в рахунок погашення основного боргу, 45937 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот тридцять сім) грн.. 20 коп. - відсотки за прострочення повернення грошових коштів, а також судовий збір в сумі 1224,99 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, яким повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.01.2020р.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Р. М. Гукова