Справа № 417/3957/17
Провадження № 4-с/417/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. с.Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області , в складі:

головуючого судді Логвіненка Т.Г.,

за участю секретаря Білянської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кладко Олександра Вікторовича на дії та рішення державного виконавця Слов`яносербського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Кошиль Анастасії,-

В С Т А Н О В И В

Заявник ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кладко О.В. звернулася до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Слов`яносербського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Кошиль Анастасії. Скаргу мотивує тим, що 29 липня 2019 року на підставі виконавчого листа № 413/3957/17 виданого 08.05.2018 Марківським районним судом Луганської області, постановою Державного виконавця Слов`яносербського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області відкрито виконавче провадження, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 боргу на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» в сумі 20 286,40 грн.

30 липня 2019 року постановою Державного виконавця Слов`яносербського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Вважає, що в порушення ч.1 п. 5.6 ст. 73 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем накладено арешт на рахунок № НОМЕР_1 на який зараховуються кошти, тип виплат матеріальна допомога в АТ «Ощадбанк», а саме на який зараховано соціальну допомогу при народженні дитини.

21 вересня 2020 року адвокатом Кладко О.В. діючого в інтересах ОСОБА_3 . Державному виконавцю Слов`яносербського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) написано заяву про зняття арешту № НОМЕР_1 на який зараховуються кошти, тип виплат матеріальна допомога з відкритого рахунку в АТ «Ощадбанк».

06 жовтня 2020 р. отримано відповідь , про те, що Державний виконавець Слов`яносербського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) відповідно до ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» не вбачає підстав для зняття арешту з усього майна коштів боржника або його частини, та зауважує, що арешт майна може бути знятий за рішенням суду.

Просить суд визнати неправомірними дії начальника відділу Слов`яносербського РВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кошиль А.

Зобов`язати начальника відділу Слов`яносербського РВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кошиль А. скасувати постанови ВП № 59666492 від 30.07.2019 та ВП № 59666492 від 27.03.2020 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , що перебувають на відкритому рахунку № НОМЕР_1 у Філії-Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк».

Представник заявника адвокат Кладко О.В. в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник стягувача Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» в судове засідання не з`явився, про дату та час проведення судового засідання повідомлений належним чином. Причина неявки суду невідома.

Державний виконавець Слов`яносербського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Кошиль А. в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив на скаргу, зазначивши, що правові підстави для зняття арешту з коштів боржника у державного виконавця відсутня. Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч.3 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунок, на якому вони, знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття арешту із цих коштів згідно із ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження».

Просить суд вимоги заявника вважати безпідставними та необґрунтованими та відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду скарги.

Суд, вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази по справі, надходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їхні права чи свободи.

Суд не вбачає підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного:

Відповідно до постанови ВП№59666492 від 29.07.2019 Головним державним виконавцем Слов`яносербського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, на підставі виконавчого листа № 417/3957/17 виданого Марківським районним судом Луганської області 08 травня 2018 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 боргу на користь КС «ІмперіалЛТД» в сумі 20 286,40 грн., відкрито виконавче провадження (а.с.97).

Постановами Державного виконавця Слов`яносербського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області від 30.07.2019 та 27.03.2020 накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику (а.с.98,99) .

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 10 Закону України Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є: 1) зокрема, звернення стягнення на кошти, … інше майно (майнові права) боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 5,7 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному ст.56 цього Закону.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: зокрема, п.7: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом).

Аналізуючи оскаржувану постанову на предмет її відповідності вимогам закону, що регулює дані питання, суд робить такі висновки:

В оскаржуваній Постанові з назвою «про арешт коштів боржника» вказано: з метою забезпечення виконання рішення суду, керуючись ст.56 Закону Про виконавче провадження, виконавець Постановив: накласти арешт на грошові кошти, що містяться на всіх наявних відкритих рахунках та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, …у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів. П.2: копії постанови направити на виконання до банківських , інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження.

Заявник не оскаржує наявності підстав для накладення арешту на майно та/або кошти боржника, в тому числі і на рахунках, не оспорює наявність відкритого виконавчого провадження, наявності не виконаного рішення суду про стягнення чи будь-які інші дії виконавця, пов`язані з винесенням даної постанови.

Виходячи з невиконання рішення боржником і з наявності відкритого виконавчого провадження про стягнення грошової суми, виконавець мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення арешту на майно, в тому числі на кошти боржника, що знаходяться на його рахунках у банках. Тому по змісту і суті постанова є законною і правомірною.

Щодо скасування постанови в частині накладення арешту на вказаний заявником рахунок в АТ «Ощадбанк», то суд виходить з наступного:

Розглядаючи скаргу в межах наведених в ній доводів, проаналізувавши зміст постанови, надані докази у їх сукупності і застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд не встановив протиправності в діях виконавця і не встановив підстав для скасування вказаних постанов у вказаній заявником частині.

За змістом постанов, в них не накладено арешт на вказаний рахунок боржника;

в постановах вказано обмеження сумою, що підлягає стягненню та іншими передбачуваними витратами у виконавчому провадженні, о відповідає вимогам ст.56 Закону;

в постановах оговорено виключення, словами «крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом», що виключає накладення арешту на рахунок або на кошти на рахунку, відносно якого існують прямо визначені у законі заборона та/або обмеження.

Таким чином, відсутні підстави для висновку, що оскаржуваними постановами державний виконавець наклав арешт на кошти боржника саме на вказаному ним рахунку, на який зараховано одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини, або на весь рахунок, вказаний заявником. Таких дій державний виконавець, принаймні в межах даної постанови, не вчинив, і відповідної постанови не виніс. Тому в межах розгляду даної скарги суд не вбачає підстав для визнання постанов незаконних, а дій виконавця, що виніс дані постанови, - протиправними. Навпаки, зміст постанов вказує на дотримання виконавцем вимог закону і прав боржника (виконавець врахував обмеження для арешту, встановлені законом, і зазначив в постановах про такі виключення та обмеження у повній відповідності до приписів ст.56 закону про виконавче приладження). Тому відсутні підстави вважати, що арешт на кошти які являються одноразовою допомогою у зв`язку з народженням дитини на такому рахунку був накладений за вимогою виконавця і на підставі оскаржуваних постанов. Тому відсутні підстави для скасування оскаржуваних постанов в частині накладення арешту на вказаний боржником рахунок.

Крім того, як вбачається з копії заяви адвоката Кладко О.В. в інтересах ОСОБА_1 про зняття арешту з відкритого рахунку в АТ «Ощадбанк» поданої до Слов`яносербського РВДВС Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) (а.с.160) заявник до заяви не додав відомостей відносно даного рахунку державному виконавцю для реагування і вжиття відповідних заходів, тому відсутні підстави для аналізу дій чи бездіяльності виконавця, пов`язаних з накладенням арешту на вказаний рахунок.

Не виключено можливість порушень при виконанні оскаржуваної постанови працівниками банку (у разі, якщо даний рахунок підпадає під обмеження, вказані у ст.56 закону).

Таким чином, не встановлено протиправності в діях/бездіяльності або в рішенні державного виконавця і відповідно не встановлено в межах розгляду даної скарги порушень виконавцем прав боржника у виконавчому провадженні.

Статтею 447ЦПК передбачено право сторони виконавчого провадження оскаржити такі дії/ бездіяльність виконавця, якими порушено їхні права чи свободи. Такого порушення у даному випадку не встановлено.

Згідно ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У даному випадку не встановлено протиправних дій або бездіяльності виконавця (в межах поданої скарги і викладених у ній доводів); не встановлено незаконності чи протиправності оскаржуваної постанови, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваних постанов, в тому числі і в їх частині. Скарга необґрунтована, в ній слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 447,450, 451 ЦПК України, Законом «Про виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кладко Олександра Вікторовича про визнання неправомірними дії начальника відділу Слов`яносербського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Кошиль Анастасії та зобов`язання начальника відділу Слов`яносербського РВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (М.Харків) скасувати постанову ВП № 59666492 від 30.07.2019 та постанову ВП № 59666492 від

27.03.2020 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ГНОКПП НОМЕР_2 , що перебувають на відкритому рахунку № НОМЕР_3 і Філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду через Марківський районний суд Луганської області, або безпосередньо до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Т.Г.Логвіненко