Справа № 461/234/20
Провадження № 2/461/507/20
У Х В А Л А

14.01.2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Управління комунальної власності Львівської міської ради (адреса: пл. Галицька 15, м. Львів, 79008), ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання наказу незаконним та недійсним,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд із цивільним позовом до Управління комунальної власності Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 1559-ЖШ від 15.11.2007 року про передачу квартири АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_2 незаконним та недійсним.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що справу слід передати на розгляд Шевченківському районному суду м. Львова, виходячи із наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснено в п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається з позову і матеріалів, що до нього додані, даний спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, а саме квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що розташована на території Шевченківського району м. Львова.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Під терміном «судом, встановленим законом» у практиці ЄСПЛ розуміється будь-який суд, утворений безпосередньо на підставі закону та який діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції (справи «Coeme та інші проти Бельгії», «Gurov проти Молдови», «Олександр Волков проти України», «DMD Group A.S. проти Словаччини»).

Порушення судом правил виключної підсудності є грубим порушенням норм цивільно-процесуального законодавства, що тягне за собою скасування рішення суду в апеляційному порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку, що враховуючи звернення позивача до суду з порушенням правил виключної підсудності, провадження у справі не може бути відкрито в даному суді, а справа підлягає направленню за підсудністю.

Приймаючи до уваги те, що позивачем пред`явлено позов про визнання наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради № 1559-ЖШ від 15.11.2007 року про передачу квартири АДРЕСА_2 у власність ОСОБА_2 незаконним та недійсним, для якого положеннями ст.30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, за місцем знаходження майна або його основної частини, при цьому нерухоме майно квартира АДРЕСА_2 знаходиться на території Шевченківського АДРЕСА_4 , тому, дана справа підлягає передачі за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Львова.

Спори між судами про підсудність, згідно ст.32 ЦПК України, не допускаються.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 30, 31 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління комунальної власності Львівської міської ради, ОСОБА_2 про визнання наказу незаконним та недійсним передати за територіальною підсудністю на розгляд Шевченківського районного суду міста Львова (адреса: вулиця Січових Стрільців, 12, Львів).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Суддя Волоско І.Р.