Провадження № 2/752/6885/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

30.11.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Власенко В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

у вересні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися у суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посилаються на те, що вони є власниками квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.11.2002 р. та договору дарування частини квартири від 25.04.2008р. Починаючи з лютого 2015 року відповідач ОСОБА_3 не проживає у вказаній квартирі № без поважних причин та не сплачує комунальні платежі на утримання житла, його особистих речей в квартирі не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивачі не чинили. Факт реєстрації відповідача порушує право позивачів на вільне розпорядження і користування майном, вони позбавлені можливості оформити субсидію.

Просять суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 30)

Відповідач ОСОБА_3 відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались

Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 12 листопада 2002 року Другою київською державною нотаріальною конторою, та договору Дарування частини квартири від 25 квітня 2008р., посвідченого Другою київською нотаріальною конторою. (а.с.7,8)

У спірній квартирі зареєстровані позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також з 20 квітня 2004 року відповідач ОСОБА_3 , що підтверджується даними довідки № 13156826 від 23.09.2020 р. (а.с. 11)

Позивачі просять визнати відповідача ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, у зв`язку з тривалою, понад п`ять років без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації. Також вказують, що він не сплачує комунальні послуги та не несе інших витрат по утриманню квартири.

Суд вважає, що такі доводи позивачів ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Власниками квартири, в якій зареєстрований відповідач, є позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше п`яти років позивачі посилаються на письмові докази.

У матеріалах справи містяться пояснення від 17 серпня 2020 року свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зі змісту яких вбачається, що ОСОБА_3 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з березня 2015 року (а.с. 13,14).

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі більше року без поважних причин, комунальні платежі не сплачує, в утримані житла участі не бере, а тому вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 840 грн. 80 коп. судового збору.

Керуючись статтями 321, 334, 383, 391, 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: