Справа № 355/263/20
Провадження № 2/355/256/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року Баришівський районний суд Київської області в складі головуючого судді Коваленко К.В.

з участю секретаря Котенко Л.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду селища Баришівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з зазначеним позовом 21.02.2020 року звернувся позивач. Свої вимоги мотивує тим, що вона відповідно до ордеру на жиле приміщення № 194 від 15.09.2016 року, виданого виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Київської області є, користувачем кімнати № НОМЕР_1 в будинку АДРЕСА_1 .

В даному житлі є зареєстрованим але не проживають відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Просить суд визнати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме кімнатою АДРЕСА_2 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, до суду надійшла заява позивача в якій вона просить розглянути позов без її участі заявлений позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, про день час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та у встановлений законом спосіб. До суду надійшли відомості про те, що відповідачі за вказаною адресою не проживають, тому виклик здійснювався шляхом публікації оголошень на сайті судової влади.

Відповідно до ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, а відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленими в судове засідання не з`явились, поважності причин своєї неявки не повідомили, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в ній даних чи доказів

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилося.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач відповідно до ордеру на жиле приміщення № 194 від 15.09.2016 року, виданого виконавчим комітетом Баришівської селищної ради Київської області є, користувачем кімнати АДРЕСА_2 .

Як вбачається з копії ордеру дане приміщення є гуртожитком, та відповідач є користувачем однієї з кімнат в гуртожитку.

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на ст.ст.107 та 167 ЖК України, які передбачають ст.107 Розірвання договору найму жилого приміщення наймачем та ст. 167 Розірвання наймачем договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові. Тобто дані статті регулюють зовсім інші правовідносини та не можуть бути застосовані в даному випадку.

Порядок користування житловими приміщеннями в гуртожитках регулюються главою 4 ЖК України.

Порядок виселення з гуртожитків визначений ст.132 ЖК України та повинен вирішуватись саме власником гуртожитку а не наймачем житла даного гуртожитку.

За таких обставин позивач ОСОБА_1 не є тією особою яка має право на звернення з таким позовом, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись , ст.3,10,15,60,88,213-218 ЦПК України, ст. ст.132 ЖК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 20 днів з дня отримання його копії.

Суддя Баришівського

районного суду К. В. Коваленко