Справа № 583/2227/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

з участю секретаря судового засідання Алєксєєнко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Зіньковський Іван Михайлович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

з участю представника позивача ОСОБА_4

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог.

22.06.2020 позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_6 , яка при житті, працюючи в місцевому колгоспі, при розпаюванні отримала земельну ділянку (пай). За життя мати говорила, щоб її сини позивач та ОСОБА_7 поділили землю по-братськи. Позивач мав намір звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у вересні 2019 року, проте в зв`язку з хворобою, оперативним втручанням та двомісячним курсом реабілітації пропустив встановлений законом 6-місячний строк. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат ОСОБА_7 в с. Бакирівка Охтирського району, разом з яким проживали його дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 . Під час одного з візитів 05.06.2020 до відповідачів, згадав про пай матері та сказав невістці, що земля залишилася неоформленою. На що відповідач ОСОБА_2 відповіла, що його брат за життя оформив пай після смерті матері на себе у приватного нотаріуса Зіньковського І.М. Під час звернення до нотаріуса позивачу було відмовлено у прийняття заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 у зв`язку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на викладене позивач просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 тривалістю два місяці.

Процесуальні дії у справі.

23.06.2020 ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.07.2020.

13.07.2020 року від представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_5 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачі заперечують проти задоволення позовних вимог, пославшись на те, що у позивача були відсутні поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, що перешкоджали б йому вчинити дії по зверненню до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої матері у визначений законодавством шестимісячний строк. Згідно виписки із медичної карти (стаціонарного) хворого ОСОБА_1 вбачається, що він знаходився на стаціонарному лікуванні в Охтирській ЦРЛ лише у період з 07.10.2019 по 15.10.2019, весь інший час, з моменту смерті його матері і до червня 2020 року були відсутні будь-які поважні причини для подачі ним до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, навіть якщо позивачу лікар і рекомендував двохмісячний термін після стаціонарного лікування, для реабілітації, то і в цей термін він міг би звернутися до нотаріуса, так як звернення до нотаріуса не пов`язано з виконанням якоїсь тяжкої роботи. Цей термін закінчився 15.12.2019, а до нотаріусу позивач звернувся лише в червні 2020 року. Крім того, позивач неодноразово приїжджав в с. Бакирівка Охтирського району провідувати хворого брата, однак з приводу отримання спадщини після померлої матері жодних розмов не вів. 12.11.2019 брат позивача ОСОБА_7 отримав свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_6 , незважаючи на те, що мав тяжке онкологічне захворювання, від якого помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 22.07.2020 закрито підготовче провадження по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 21.09.2020.

Представник позивача заявляв про допит свідком лікаря ОСОБА_8 , однак, судом відхилено вказане клопотання як необгрунтоване.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити та суду пояснив, що після смерті матері позивач мав намір подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини у період відпустки, яка була запланована на вересень, але захворів та заяву до нотаріуса своєчасно не подав. Вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Відповідачі та їх представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Зазначили, що при житті ОСОБА_7 хворів останнім часом, його брат ОСОБА_1 декілька разів його відвідував, однак, про оформлення спадщини після смерті їхньої матері розмова не йшла. Стверджували про те, що позивач мав можливість своєчасно подати заяву до нотаріуса, хоч він і переніс лікування, але після того приїжджав до них, своїм правом не скористався. Відповідач ОСОБА_3 також зазначив, що чув розмову при житті баби ОСОБА_9 із її сином ОСОБА_7 , його батьком, вона говорила, щоб земельний пай переоформили на нього.

Третя особа приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Зіньковський І.М. до суду не прибув, будучи сповіщеним про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вислухавши сторони, прийшов до наступного висновку.

Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви суду.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що батьками позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 , виданого Бакирівським сільським РАГС Охтирського району Сумської області. (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області. (а.с.6).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 належала земельна ділянки площею 2,4892 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0510 та земельна ділянка площею 0,5474 га, кадастровий номер :01:001:0511, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Бакирівської сільської ради, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 726060, виданого 30.08.2002 на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 361 від 29.08.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за № 228 (а. с. 81-89).

Після смерті ОСОБА_6 , ОСОБА_7 09 липня 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І. М. з заявою про прийняття спадщини (а. с. 76).

12 листопада 2019 року приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Зіньковським І. М. на ім`я ОСОБА_7 видано свідоцтво про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видані свідоцтва, складається з земельної ділянки площею 2,4892 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0510 та земельної ділянки площею 0,5474 га, кадастровий номер :01:001:0511, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Бакирівської сільської ради, які належали ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії РЗ № 726060, виданого 30.08.2002 на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 361 від 29.08.2002 року та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за № 228, що підтверджується копією спадкової справи №60/2019 (а. с. 76-100).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 11.09.2019 та 16.09.2019 Комунальним некомерційним підприємством Охтирської міської ради «Охтирська центральна районна лікарня» надавалися направлення для здачі аналізів та у період з 07.10.2019 по 15.10.2019 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні в плановому порядку, після проведеного лікування стан хворого покращився, рекомендовано нагляд хірурга та обмеження фізичних навантажень протягом двох місяців (а.с. 7, 8).

Згідно з постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Зіньковського І.М. від 18.06.2020 № 96/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з пропуском терміну для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивача - ОСОБА_7 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, причина смерті злоякісне новоутворення верхньої частки правої легені група ІV, стадія ІV. (а.с.23-24).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2020 спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняв його син ОСОБА_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з приватної земельної ділянки площею 0,5474 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0509, розташованої на території Бакирівської сільської ради (а.с.41).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.07.2020 спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняв його син ОСОБА_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з приватної земельної ділянки площею 5, 5907 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0508, розташованої на території Бакирівської сільської ради (а.с.40).

З довідки, виданої Бакирівським старостинським округом Чернеччинської сільської ради від 07.07.2020 № 93 вбачається, що відповідачка ОСОБА_2 фактично проживає в АДРЕСА_1 , але не зареєстрована (а.с.27).

За відомостями Бакирівського старостинського округу Чернеччинської сільської ради Охтирського району Сумської області, відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 13.05.2014 по теперішній час, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданою Бакирівським старостинським округом Чернеччинської сільської ради від 07.07.2020 № 92. (а.с.28).

Згідно довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Водоторгприлад» від 07.08.2020 № 265, позивач ОСОБА_1 працював на підприємстві в період з жовтня 2019 по 18 червня 2020 року, що також підтверджується витягами з табелів обліку робочого часу за вищевказаний період. (а.с.48-57).

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи аргументи та доводи сторін у справі, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Достатніх та належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав та не довів наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах першій та другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доводи заявника про те, що він не реалізував своє право на прийняття спадщини через тривалу хворобу суд не приймає до уваги, оскільки наданими ОСОБА_1 медичними документами не підтверджено тривалості та безперервності його хвороби впродовж шестимісячного строку, яка б об`єктивно перешкоджала зверненню до нотаріуса.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 та від 17 вересня 2020 року у справі № 656/399/19 (провадження № 61-633св20).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_6 сплинув 21.10.2019, тоді як до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач звернувся 18.06.2020, хоч з матеріалів справи вбачається, що позивач був працездатний, працював за місцем роботи протягом шестимісячного строку після смерті матері, а лише деякий час проходив планове лікування, як зазначено у медичній документації (а. с. 7), протягом двох місяців після виписки з лікарні рекомендовано обмежувати фізичне навантаження, однак, це не є поважною причиною пропуску строку для звернення з заявою до нотаріуса для прийняття спадщини в розумінні ст. 1270 ЦК України.

Посилання позивача на хворобу, оперативне втручання та двомісячний курс реабілітації, суд відхиляє, оскільки, як було встановлено судом, позивач знаходився на стаціонарному лікуванні з 07.10.2019 по 15.10.2019 в плановому порядку, а не протягом всього шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що не заперечував позивач, що протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті матері, позивач неодноразово приїздив в с. Бакирівка Охтирського району, ходив на роботу, отже мав можливість звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законодавством шестимісячний строк.

Доводи представника позивача про те, що позивач мав намір подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини у період відпустки, яка у вересні запланована, але в той період захворів, суд не може взяти до уваги, оскільки вони є непереконливими, та не підтверджують поважність причин пропуску строку для подання заяви до нотаріуса.

Крім того, слід зазначити, що після спливу шестимісячного строку для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріуса, а лише звернувся в червні 2020 року, що також свідчить про відсутність поважності причин.

Доводи зазначені позивачем не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для своєчасного прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 .

У спростування доводів позивача представником відповідачів надано витяг із табелів обліку використання робочого часу (а.с.49-57), які суд приймає до уваги як належні переконливі докази, з яких вбачається, що в період з жовтня 2019 року по червень 2020 року позивач працював, перебував у відпустці, на лікарняному. Слід зазначити, що після лікарняного з 11.11.2019 року по 21.11.2019 року ОСОБА_1 перебував у відпустці, що на думку суду свідчить про реальну можливість подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини в шестимісячний строк, як про це зазначав у суді представник позивача, однак, своїм правом позивач не скористався та звернувся до нотаріуса лише в червні 2020 року.

Висновок суду.

Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, з урахуванням наданих доказів суд дійшов висновку, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що у період з 20 квітня 2019 по 20 жовтня 2019, враховуючи його нетривале лікування, існували причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними для нього труднощами на вчинення у визначений законом строк дій щодо прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 . Позивач мав фактичну об`єктивну можливість подати у визначений законом строк заяву про прийняття спадщини після смерті матері.

Аналізуючи наведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,5,10-13, 76-81, 141, 258,259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Зіньковський Іван Михайлович про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено 04 грудня 2020 року.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: Т.О.Ярошенко