Справа №345/5066/19
Провадження № 2/345/121/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі

головуючого судді Якиміва В.Р.

за участю секретаря судового засідання Баран В.В.,

розглянувши у заочному відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Калуші цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ :

позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його наступним. 18.07.2017 року відповідач ОСОБА_2 позичив у нього 1040,00 доларів США. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав позивачу письмову розписку та зобов`язався повернути борг до 18.10.2017 року. 16.12.2017 року відповідач ОСОБА_2 позичив у нього ще 2860,00 доларів США. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав позивачу письмову розписку.Борг зобов`язався повернути до 16.03.2018 року. На неодноразові звернення щодо повернення суми боргу останній не повертає кошти, щоразу придуючи різні неправливі історії. Тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача 1040,00 доларів та США 2860,00 доларів США боргу за вказаними розписками, інфляційні витрати ,три відсотки річних від простроченої суми боргу та судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до частин 2-6 статті 19ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач своїм правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов підставним та таким, що підлягає до задоволення із наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно наявних в матеріалах справи розписок, наданих відповідачем, ОСОБА_2 18.07.2017 року позичив у позивача 1040,00 доларів США та зобов`язався повернути борг до 18.10.2017 року. 16.12.2017 року відповідач ОСОБА_2 позичив у позивпача ще 2860,00 доларів США.Борг зобов`язався повернути до 16.03.2018 року. (а.с. 41,42).

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Статтею 1047 ЦК України передбачена письмова форма укладення договору позики.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Про отримання зазначених коштів від позивача відповідач склав відповідно розписки (оригінали яких знаходяться в матеріалах справи).

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

На підтвердження своїх доводів позивачем було надано оригінали розписок, як це передбачено ст. 1047 ЦК України, які долучена до матеріалів справи.

Оскільки сторони дійшли обопільної згоди про те, що кошти будуть перебувати у користуванні відповідача певний час і визначили строк повернення боргу про що склали відповідну розписку, зазначене підтверджує факт укладення договору позики між ними та його умови.

Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином, згідно з умовами договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - згідно звичаїв ділового обороту або інших вимог, які завжди висуваються.

Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій борг, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом або не слідує із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що, якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (дату).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно дост. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

На спростування доказів позивача відповідачем не надано доказів про погашення суми боргу.

Знаходження розписок у позивача свідчить про невиконання відповідачем свого обов`язку про повернення боргу.

Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають.

Таким чином, досліджені у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність законних підстав для стягнення з відповідача накористь позивачасуми боргу за договором позики (борговою розпискою), шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договорами позики у розмірі 1040,00 доларів США та США 2860,00 доларів США.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 533, 612,625, 1056-1049 ЦК України, ст.ст.263, 265, 280-282 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ,ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1 ,ІПН НОМЕР_2 , жителя АДРЕСА_2 заборгованість:

- за розпискою від 18.07.2017 року у розмірі 1040,00 доларів США , 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі 1596,47 грн.,інфляційні витрати в розмірі 4212,17 грн.;

- за розпискою від 16.12.2017 року у розмірі 2860,00 доларів США , 3 % річних від простроченої суми боргу в розмірі 3537,58 грн.,інфляційні витрати в розмірі 7312,95 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 ,ІПН НОМЕР_1 в користь ОСОБА_1 судовий збір по справі в розмірі 1122,48 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданоюпротягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: