Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.11.2020 Справа №607/12371/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буцнівської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Лілія Іванівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача Буцнівської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Лілія Іванівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на наступні обставини. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 та після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 0, 0615 га, яка розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області кадастровий номер № 010011993. В січні 2020 року позивачу стало відомо, що за життя ОСОБА_2 було складено заповіт, яким він заповів вказану земельну ділянку позивачу. Постановою приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріальною округу Терещук Л.І. від 17 липня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Через тривале перебування за кордоном та необізнаність про існування заповіту позивач пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. З врахуванням наведеного, просить суд задовольнити заявлені позовні вимоги та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .Крім того, просить визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 0, 0615 га, яка розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер № 010011993, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 09 вересня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Мовчак А.О. у судове засідання не з`явився, однак попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Буцнівської сільської ради у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечив щодо задоволення позовних вимог.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватного нотаріуса Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Л.І.у судове засідання не з`явилась, подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності по наявних у справі документах.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 0,0615 га, яка розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, кадастровий номер № 010011993.

За життя, 08 березня 2013 року, ОСОБА_2 склав заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Тернопільської області Салій О.В. та зареєстрований у реєстрі за № 586 та відповідно до якого, на випадок смерті ОСОБА_2 зробив розпорядження: земельну ділянку площею 0,0615 га, яка розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (за межами населеного пункту) кадастровий № 010011993 заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 085126, ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,0615 га, яка розташована на території Буцнівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області (за межами населеного пункту) кадастровий № 010011993.

17 липня 2020 року приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріальною округу Терещук Л.І. на усне звернення ОСОБА_1 повідомила, що він вважається таким, що не прийняв спадщину, оскільки пропустив шестимісячний строк для звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що позивач постійно проживав в Італії та перебував на тривалому лікуванні за межами України. Про наявність заповіту, складеного у його користь, йому не було відомо.

У відповідності до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК України).

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що позивач постійно перебував за межами України, є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 та має право на спадкування, однак на момент смерті не проживав разом із спадкодавцем та із заявою про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку до нотаріуса не звертався, про наявність заповіту, складеного на його користь йому стало відомо у січні 2020 року.

Враховуючи, що позивач був необізнаний про наявність заповіту, складеного на його користь, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Враховуючи, що існування зазначених обставини не дало позивачу об`єктивної можливості для звернення у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що позов в цій частині слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Що стосується позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, суд вважає, що в цій частині позовних вимог слід відмовити з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно п. 1 Глави 13 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії у випадках, передбачених Законом.

За приписами п.п. 4.14, 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Суд вважає, що вказані позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки позивач не підтвердив наявності перешкод для отримання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі окрім пропущеного строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про необхідність надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, то позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно слід вважати передчасними.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно необхідно відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1217, 1220, 1222, 1236, 1268, 1270, 1272, 1296 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 200, 263, 265, 268, 352, 354 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Буцнівської сільської ради, третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Лілія Іванівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: Буцнівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. Шевченка, 37, с. Буцнів, Тернопільський район, Тернопільська область, .

Третя особа: Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Терещук Лілія Іванівна: місцезнаходження: вул. Чорновола, 4, м. Тернопіль.

Повний текст судового рішення складено 07.12.2020 року.

Головуючий суддяК. М. Грицай