У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді Тептюка Є.П.,

за участю секретаря судового засідання Федорової Л.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду в м. Черкаси, цивільну справу за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Черкаське регіональне управління водних ресурсів, третя, особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Довгань Оксана Ярославівна та ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради, визнання недійсними свідоцтв на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договорів купівлі-продажу, витребування земельних ділянок, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває вище вказана цивільна справа.

Представник Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись в порядку ст. 128 ЦПК України.

В судове засідання з`явився представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 .

Неявка відповідачів не перешкоджає здійсненню підготовчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 198, ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

У справі проведено підготовче судове засідання за правилами, встановленими ст.ст.189, 197, 198 ЦПК України, зокрема:

1) остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог та склад учасників судового процесу;

2) відзиви на позовну заяву не надходили.

3) визначено обставини справи, які підлягають встановленню та обсяг доказів, наданих позивачем;

4) відводів не заявлено;

5) визначено порядок розгляду справи.

В підготовчому судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , звернувся із клопотанням про залишення позовної заяви без рогляду.

В обгрунтування своїх вимог зазначив наступні обставини.

Представник вважає, що прокурором не обгрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави в даному позові.

Прокурор заперечив проти даного клопотання, просив відмовити в його задоволенні.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що дане клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави».

У рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави», висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини).

Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104цс19).

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 уточнила свої висновки, зроблені у постановах: від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 та 18 квітня 2019 року у справах № 923/560/18 та № 913/299/18 відповідно, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18; Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 0440/6738/18, вказавши, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

На думку суду, прокурор встановивши, що відчуження земельної ділянки відбулося органом місцевого самоврядування, який має повноваження та зобов`язаний діяти правомірно в інтересах територіальної громади, в порушення вимог законодавства і вказані дії призвели до порушення прав держави, має право звертатися з позовом, який спрямований на захист права власності держави і свідчить про наявність у прокурора повноважень для представництва інтересів держави у цій справі.

Разом з тим згідно вимог чинного законодавства, прокурор зобов`язаний обґрунтувати підстави здійснення представництва держави у суді в статусі самостійного позивача і судом при відкритті провадження у даній справі вказані положення було враховано.

Інших клопотань від учасників процесу не надходило.

Підстави для колегіального розгляду справи, передбачені ст.34 ЦПК України, відсутні.

Суд ознайомившись з матеріалами справи, вважає, що є підстави для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

На підставі викладеного та керуючись ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 56, ст. 178-180, ст. 187, ст. 197, п. 3 ч. 2 ст. 200, ст. 257 ЦПК України, суд, -

постановив:

Закрити підготовче провадження у справі за позовом заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Черкаське регіональне управління водних ресурсів, третя, особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Довгань Оксана Ярославівна та ОСОБА_7 про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради, визнання недійсними свідоцтв на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договорів купівлі-продажу, витребування земельних ділянок, та призначити справу до розгляду по суті на 25 січня 2021 року о 09:45 годині.

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про залишення позову без розгляду - відмовити.

Викликати сторони в судове засідання.

Ознайомитись з повним текстом ухвали, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Є. П. Тептюк