Ухвала

30 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 761/7754/17

провадження № 61-17176ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» - адвоката Григоренка Олега Сергійовича на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Банк «Український капітал» (далі - ПАТ «Банк «Український капітал») звернулося до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором від 30 вересня 2009 року № 09 свкл-09, а саме - заборгованість за тілом кредиту в розмірі 180 000 доларів США та пеню, нараховану за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 05 грудня 2011 року по 02 березня 2017 року, в розмірі 4 422 018,16 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Український капітал» заборгованість за кредитним договором від 30 вересня 2009 року № 09 свкл-09 в розмірі суми боргу за тілом кредитом в сумі - 180 000 доларів США, що еквівалентно станом на 02 березня 2017 року по курсу Національного банку України сумі в розмірі - 4 892 515,02 грн, та кошти фінансових санкцій в розмірі 17 % річних від простроченої суми боргу за період з 05 грудня 2011 року по 02 березня 2017 року в розмірі - 4 422 018,16 грн, а також судовий збір в сумі 139 717,99 грн, а всього - 9 454 251,17 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2018 року скасовано і ухвалено нове судове рішення. В задоволенні позову відмовлено.

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 подала до Київського апеляційного суду заяву, в якій просила винести додаткову постанову, якою стягнути з ПАТ «Банк «Український капітал» на свою користь судові витрати, а саме: судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 209 576,99 грн; витрати, пов`язані з проведенням експертиз, в розмірі 16 568 грн; витрати, які полягають в оплаті послуг бюро перекладів, в розмірі 2 427 грн, витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, в розмірі 49 000 грн. Крім того, ОСОБА_1 просила стягнути з ПАТ «Банк «Український капітал» на свою користь 107 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року заяву ОСОБА_1 про винесення додаткової постанови задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Банк «Український капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 209 576,99 грн, а також судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, в розмірі 49 000 грн. В іншій частині заяви відмовлено.

19 листопада 2020 року представник ПАТ «Банк «Український капітал» - адвокат Григоренко О. С. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про винесення додаткової постанови.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень представник ПАТ «Банк «Український капітал» - адвокат Григоренко О. С. вказав, що апеляційний суд застосував положення частин першої, другої статті 134 ЦПК України без врахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року у справі № 551/1136/17, від 20 травня 2020 року у справі № 643/3720/15-ц, від 17 червня 2020 року у справі № 504/2755/16-ц. Також апеляційний суд застосував статті 137 та 141 ЦПК України без врахування висновку щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та у постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц, від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18.

Крім того, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статей 133, 141, 367 ЦПК України у разі стягнення судом апеляційної інстанції на користь особи, яка подала апеляційну скаргу, судового збору, без заявлення апелянтом такої вимоги в апеляційній скарзі.

Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Представник ПАТ «Банк «Український капітал» - адвокат Григоренко О. С. заявив клопотання про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року, посилаючись на те, що виконання оскаржуваного судового рішення є передчасним, оскільки питання розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом цієї справи, не вирішене. Крім того, в разі часткового чи повного скасування оскаржуваного судового рішення необхідно буде застосувати поворот його виконання, що завдасть позивачеві значних витрат часу і фінансових ресурсів. Відповідач неодноразово вчиняла дії, які свідчать про її недобросовісність, тому виконання оскаржуваної додаткової постанови призведе до неможливості повороту її виконання у зв`язку з відсутністю в ОСОБА_1 грошових коштів чи нерухомого майна, за рахунок якого можна було б виконати поворот судового рішення. Після скасування апеляційним судом рішення місцевого суду в цій справі відповідач почала відчужувати все належне їй майно з метою неповернення кредитних коштів.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Заявивши клопотання про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року, представник ПАТ «Банк «Український капітал» - адвокат Григоренко О. С. не надав достатніх доказів на підтвердження своїх вимог, які свідчили б про існування об`єктивної необхідності зупинення виконання судового рішення, зокрема документів про відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання. Сама по собі незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням не є підставою для зупинення його виконання на час перегляду справи в касаційному порядку.

Враховуючи, що заявником не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судового рішення, в задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальними є правила статей 12 та 13 ЦПК України.

Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» - адвоката Григоренка Олега Сергійовича на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року.

Витребувати з Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу № 761/7754/17 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відмовити в задоволенні клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Український капітал» - адвоката Григоренка Олега Сергійовича про зупинення виконання додаткової постанови Київського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 30 грудня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов