Справа № 502/1872/19
УХВАЛА

09 січня 2020 року м. Кілія

Суддя Кілійського районного суду Одеської області Манжос Н. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відповідача виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області про визнання противоправною бездіяльність органу приватизації житлового фонду, що перебуває у комунальній власності територіальної громади Кілійської міської ради Одеської області, -

ВСТАНОВИВ:

12.09.2019 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла позовна заява, яка від імені позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підписана їх представником ОСОБА_3 до відповідача виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області про визнання противоправною бездіяльність органу приватизації житлового фонду, що перебуває у комунальній власності територіальної громади Кілійської міської ради Одеської області..

Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 29.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху у зв`язку з недодержанням вимог ст. 175 ЦПК України.

В ухвалі Кілійського районного суду Одеської області від 29.11.2019 року були зазначені недоліки позовної заяви, які позивач повинен усунути, а також докази, які позивач повинен надати суду в обґрунтування заявлених вимог вказаних в позовній заяві.

12.12.2019 року вищезазначену ухвалу направлено позивачам за адресою їх місця проживання та представнику позивачів для виправлення вищезазначених недоліків.

19.12.2019 року до Кілійського районного суду Одеської області надійшла заява про усунення недоліків, згідно якого представник позивачів зазначає, що з аналізу положень норм п. 2 ч. З ст. 175 ЦПК України вбачається, що застосований законодавцем сполучник «АБО», з перелічених відомостей - про реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер і серію паспорта, має вагу лише зазначення одного, та виключає наявність обох. Тобто, вказівка, наприклад, відомостей про РНОКПП, виключає необхідність вказівки відомостей про номер і серію паспорта.

При цьому, такі словосполучення як: «за його наявності» та «якщо такі відомості позивачу відомі», вказують на диспозитивний тип норми в цій частині, та такі відомості не є обов`язковими.

Як вбачається із поданої позовної заяви, позивачами вказано відомості про РНОКПП (ідентифікаційний код) позивачів - фізичних осіб, що виключає необхідність вказівки відомостей про серію та номер паспорта.

Отже, позовна заява від 12.09.2019 року відповідає вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

Також зазначено, що як вбачається із позовної заяви від 12.09.2019 року, позивачами викладено обставини та посилання на докази, якими вони обґрунтовують свої вимоги та зміст спірних відносин, що безпосередньо вбачається із змісту позовної заяви.

Окрім того, із ухвали суду, неможливо встановити та дійти однозначного розуміння вимог суду, а саме: який саме письмовий доказ мав на увазі суд за формою та змістом; про відсутність реєстрації якого саме майна вказує суд; про відсутність реєстрації нерухомого майна на яких правомочностях (користувача, розпорядника чи володільці, або всіх вказаних), та щодо яких саме осіб, позивачів чи відповідача.

До того ж, положення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, не містять визначення певного переліку доказів, а тому числі вказаних судом, оскільки, на думку заявника, цивільні спори не однотипним та тотожнім між собою.

Вказані обставини дають підстави позивачам вважати, про умисне створення судом перепон позивачам, направлених на те, щоб позивачі не мали можливості усунути вказані судом недоліки, та фактично привести до позбавлення останніх права на судовий захист, шляхом залишення їх позову без розгляду, надавши таким діям суду «уявну законність».

Також, заявник вважає, що суд застосовує у справі практику «надмірного Формалізму» застосування процесуальних норм, що є наслідком порушення самої сутності права на доступ до суду, та судового захист права і законного інтересу, що є порушенням положень ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод, адже суд, як вказано вище, безпідставно дійшов висновку про невідповідність позовної заяви вимогам п. 2. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, чим фактично вчиняє дії з обмеження позивачів у праві звернення до суду за захистом своїх прав.

Вивчивши в сукупності надані позивачем письмові докази суддя, вважає що позивачем відповідно до ухвали суду від 29.11.2019 року, вимоги визначені ст. 175 ЦПК України не виконані у повному обсязі, а тому позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві з наступних підстав.

Позивачем на виконання ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 29.11.2019 року надано лише заяву однак на виконання п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачами в обґрунтування позовної заяви не надано письмових доказів, щодо відсутності реєстрації нерухомого майна, станом на день подання позовної заяви, оскільки предметом позову є визнання противоправною бездіяльність та зобов`язання провести приватизацію нерухомого майна та прийняти рішення про передачу у спільну власність.

Таким чином у зв`язку з відсутністю вищезазначеного письмового доказу, який є одним із доказів в обґрунтування позовної заяви є підставою для повернення позовної заяви позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України визначено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У встановлений строк вимоги суду не виконані у повному обсязі, що є підставою для визнання позовної заяви не поданою та повернення позивачам.

Судові витрати сплачені за подачу позовної заяви, на підставі ч. 1 п. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» - підлягають поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 185, 353 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відповідача виконавчого комітету Кілійської міської ради Одеської області про визнання противоправною бездіяльність органу приватизації житлового фонду, що перебуває у комунальній власності територіальної громади Кілійської міської ради Одеської областівизнати неподаною та повернути позивачам.

Судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок сплачений 11.09.2019 року через Акціонерне товариство «Місто Банк», відповідно до квитанції № КП/4886/1 від 11.09.2019 року, який був переведений установою банку на рахунок № 5234, код отримувача 37905000, одержувач платежу ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО отримувача 899998, повернути платнику, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок сплачений 11.09.2019 року через Акціонерне товариство «Місто Банк», відповідно до квитанції № КП/4884/1 від 11.09.2019 року, який був переведений установою банку на рахунок № 5234, код отримувача 37905000, одержувач платежу ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО отримувача 899998, повернути платнику, ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1

Роз`яснити позивачам, що відповідно до положень ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя Кілійського районного суду Н. В. Манжос