Справа № 326/1800/20
Провадження № 2/326/470/2020
про передачу справи на розгляд іншому суду
07 грудня 2020 року м. Приморськ
Суддя Приморського районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Адміністрації державної прикордонної служби України, третя особа - Приморська міська рада Приморського району Запорізької області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач ОСОБА_1 (в особі представника адвоката Амельченко М.Д.) звернулася до суду з позовом, в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність Адміністрації державної прикордонної служби України щодо відмови у виключенні квартири АДРЕСА_1 з числа службових та визнання за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 право постійного користування вищевказаною квартирою; 2) зобов`язати відповідача виключити квартиру АДРЕСА_1 з числа службових та визнання за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 право постійного користування квартирою АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлюється виключна підсудність, згідно якої позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 жовтня 2018 року зроблено висновок, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Отже, позови що виникають з приводу нерухомого майна - це позови пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому усі позови, у спорах, які є наслідком правовідносин пов`язаних з обігом нерухомого майна повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.
Разом з тим правила про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).
Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем заявлені вимоги про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
З аналізу заявлених позовних вимог, вбачається що позивачем заявлено вимоги, які не підпадають під дію ч. 1 ст. 30 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Як вбачається з поданого ОСОБА_1 (в особі представника адвоката Амельченко М.Д.) позову та доданих до нього документів, позов пред`явлений до юридичної особи - Адміністрації державної прикордонної служби України.
Відповідно до ч. 9 ст. 187 ЦПК України передбачено, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 ЦПК України.
Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Враховуючи вищевикладене, справа не підсудна Приморському районному суду Запорізької області та підлягає передачі за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.
Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 187, 260, 353 ЦПК України, -
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: Д.О. Каряка

Згідно з оригіналом: суддя Д.О. Каряка

07.12.2020 .