Провадження № 2-о/344/197/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулися до суду в порядку окремого провадження із спільною заявою про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 24 травня 2003 року сторони одружились, під час перебування в шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спільне життя не склалось, причиною фактичного розірвання шлюбу є різні характери, погляди на життя, протиріччя у стосунках. Згідно укладеного договору сторони домовились, що діти будуть проживати з матір`ю. На момент звернення до суду із даною заявою, між сторонами відсутній спір майнового характеру. Шлюб носить формальний характер, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, які мають бажання розірвати шлюб.

Заявники в судове засідання не з`явилися. Суду подали заяву, в якій просили про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримують та просили ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

Представник заінтересованої особи Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради подала заяву про розгляд справи без участі представника зацікавленої особи.

Представник заінтересованої особи Івано-Франківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області в судове засідання не зявився.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як визначено статтею 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст.55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як роз`яснено у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є не можливим.

Судом встановлено, що з 24 травня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії НОМЕР_1 від 24.05.2003 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №596.

В шлюбі у сторін народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження Серії НОМЕР_2 від 25 травня 2006 року та Серії НОМЕР_3 від 20 березня 2013 року.

Сторони не змогли зберегти родину, а тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Стаття 109 Сімейного кодексу України встановлює, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений Договір про визначення місця проживання дітей, участі батьків у вихованні дітей, умов утримання дітей та про сплату аліментів на дітей, посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Тимощук Н.М., зареєстрований в реєстрі за № 225, за умовами якого між сторонами досягнуто згоди щодо утримання і виховання дітей сторін: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З огляду на викладене, суд вважає доведеним той факт, що рішення заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких подружжя наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, та відповідає їх дійсній волі, не зачіпає та не порушує їх особисті та майнові права, та права дітей, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали не можливими, поновлювати шлюбні відносини наміру не мають, досягли спільної згоди щодо участі у вихованні дітей, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України,

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись 24, 55, 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 12, 76-81, 209, 210, 265, 293, 294, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Івано-Франківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області про розірвання шлюбу за заявою подружжя задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 24.05.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №596 розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.