РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

08 грудня 2020 рокуСправа №451/261/18
Провадження № 2/451/80/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Табен Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/261/18 за позовом ОСОБА_1 до Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту належності документа та визнання права власності на майно,-

в с т а н о в и в:

21 лютого 2018 року адвокат Косендюк Ярослав Анатолійович в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на майно.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Гоголів Радехівського району Львівської області помер дядько позивача ОСОБА_6 . Внаслідок смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, окрім іншого, входило право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок був побудований 1940 року, що підтверджується технічним паспортом на цей житловий будинок. За життя ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив розпорядження у вигляді заповіту. Згідно з заповіту № 33 від 14.07.1995 року ОСОБА_6 все своє майно де б воно не було з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті заповів сину позивача ОСОБА_7 . Протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ОСОБА_7 , як спадкоємець за заповітом, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Однак, ОСОБА_7 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном на час відкриття спадщини та таким способом прийняв спадщину. Дана обставина підтверджується відповідною довідкою відповідача. Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача ОСОБА_8 . Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входило окрім іншого, право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності розміром 1,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Право спадкодавця на вищезазначену частку (пай) підтверджується сертифікатом серії ЛВ № 0097255 від 09.02.2000 року. За життя ОСОБА_8 на випадок своєї смерті зробила розпорядження у вигляді заповіту. Згідно з заповіту № 15 від 01.03.2006 року ОСОБА_8 все своє майно де б воно не було з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті заповіла позивачу ОСОБА_5 . Протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ОСОБА_5 , як спадкоємець за заповітом, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Також позивач після смерті тітки ОСОБА_8 не прийняла спадщини шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У зв`язку з цим спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, який належним чином прийняв спадщину та у встановлений законом строк був ОСОБА_7 . Підтвердженням цієї обставини є відповідна довідка відповідача та будинкова книга на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, ІНФОРМАЦІЯ_3 син позивача ОСОБА_7 помер. За життя ОСОБА_7 розпорядження на випадок своє смерті у вигляді заповіту не робив. Не було дане майно об`єктом спадкового договору. Протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ОСОБА_5 , як єдиний спадкоємець першої черги за законом, звернулася де нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Підтвердженням цієї обставини є відповідний витяг про реєстрацію і спадковому реєстрі. Проте, нотаріус відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно по причині відсутності у позивача відповідного правовстановлюючого документу на нерухоме майно. За таких обставин у позивача не залишається іншого дієвого виходу з ситуації, що наразі склалася, інакше як звернутися до суду з даним позовом з метою захисту свого невизнаного майнового права (а.с.2-5).

Ухвалою судді Радехівського районного суду Львівської області від 23.02.2018 року відкрито провадження у справі (а.с.44-45).

22 березня 2018 року ухвалою підготовчого судового засідання залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.58-59).

21 листопада 2018 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.117).

11 жовтня 2019 року суду представник позивача суду надав заяву про уточнення позовних вимог, зокрема просить ухвалити рішення, яким встановили факт належності сертифіката, серії ЛВ № 0097255 від 09.02.2000 р. ОСОБА_8 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з допоміжними будівлями і спорудами (будинковолодіння) АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , право власності на земельну частку(пай) площею 1,44 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Б. Хмельницького, села Корчин, Радехівського району Львівської області згідно сертифіката, серії ЛВ № 0097255 від 09.02.2000 року.

Ухвалою судового засідання від 11 жовтня 2019 року залучено до участі у справі правонаступника позивача ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , її спадкоємця ОСОБА_1 (а.с.168-169).

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, не заперечує щодо ухвалення судом заочного рішення (а.с.24 том ІІ).

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористався представник позивача.

Відповідачі в підготовче судове засідання не з`явилися, причини неявки суд не повідомили, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином шляхом оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада України (а.с.13-15 том ІІ).

Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, окрім іншого визнання права.

Крім того, за змістом ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 22.09.1998 року Корчинською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.6).

Після його смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна, окрім іншого, ввійшло право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок був побудований 1940 року, що підтверджується технічним паспортом на цей житловий будинок (а.с.12-14).

Відповідно до ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2012 року у справі № 6-54цс12.

Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.08.48 «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва зазначається наступне.

Зокрема за вказаними Указом і постановою підставою виникнення права власності на нерухоме майно був сам факт збудування такого з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття його в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на нерухоме майно із проведенням його реєстрації. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд України, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 року у справі №6-137цс13.

Відповідно до наказу Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року №127 «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна», не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року.

У відповідності до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них..., який затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства 13.06.2012 року №304, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Таким чином, не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 05 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об`єкти (лист Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01 вересня 2011 року № 40-12-2409 «Щодо прийняття в експлуатацію об`єктів, закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року»).

Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації (лист Державної архітектурно-будівельної інспекція України від 30 липня 2012 року, № 40-19-5376 «Щодо порядку прийняття в експлуатацію самовільно побудованого садового будинку і розмірів штрафів»).

Тобто спірний будинок з господарськими будівлями та спорудами збудовано до 05 серпня 1992 року на земельній ділянці, яка перебувала у законному користуванні спадкодавця, а відтак необхідно визнати право власності, яке переходить у порядку спадкування.

За життя ОСОБА_6 на випадок своєї смерті зробив розпорядження у вигляді заповіту, відповідно до якого, все своє майно де б воно не було з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде йому належати на день смерті заповів сину ОСОБА_5 . ОСОБА_7 , що підтверджується заповітом, посвідченим 14 липня 1995 року секретарем виконкому Корчинської сільської Ради народних депутатів Радехівського району Львівської області (а.с.7).

Протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ОСОБА_7 , як спадкоємець за заповітом, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався. Однак, ОСОБА_7 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном на час відкриття спадщини та таким способом прийняв спадщину. Дана обставина підтверджується довідками Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області від 10.01.2018 року №22 та №23(а.с.23,24).

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданим 20.03.2006 року Корчинською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.8).

Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. До складу спадкового майна входило окрім іншого, право власності на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності розміром 1,44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) та належало ОСОБА_9 , згідно сертифікату на право на земельну частку (пай), серії ЛВ № 0097255 від 09.02.2000 року (а.с.19-19 зворот).

За життя ОСОБА_8 на випадок своєї смерті зробила розпорядження у вигляді заповіту, відповідно до якого, все своє майно де б воно не було з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповіла ОСОБА_5 , що підтверджується заповітом, посвідченим 01 березня 2006 року секретарем виконкому Корчинської сільської Ради народних депутатів Радехівського району Львівської області (а.с.9).

Протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ОСОБА_5 , як спадкоємець за заповітом, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталась. Також остання після смерті ОСОБА_8 не прийняла спадщини шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавием однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

ОСОБА_7 був спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, який належним чином прийняв спадщину та у встановлений законом строк. Підтвердженням цієї обставини є довідка відповідача та будинкова книга на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21-24, 15-18).

ІНФОРМАЦІЯ_3 син ОСОБА_5 ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_3 , виданим 26.06.2017 року Корчинською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.10).

За життя ОСОБА_7 розпорядження на випадок своє смерті у вигляді заповіту не робив. Не було дане майно об`єктом спадкового договору. Протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ОСОБА_5 , як єдиний спадкоємець першої черги за законом, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи №267/2017 (а.с.101-113).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_4 , виданим 02.01.2019 року Виконавчим комітетом Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області (а.с.156).

За життя ОСОБА_5 розпорядження на випадок своє смерті у вигляді заповіту не робила. Протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини ОСОБА_1 , звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом. Чоловік померлої ОСОБА_10 відмовився від прийняття належної йому частки у спадщині на користь ОСОБА_1 . Вказане підтверджується матеріалами спадкової справи №85/2019 (а.с.179-190).

ОСОБА_1 була зареєстрована в одному будинку разом з померлою ОСОБА_5 на день смерті останньої, що стверджується довідкою Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області від 23.04.2019 року №341 (а.с.184).

Родинні відносини спадкоємців з спадкодавцями підтверджуються свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_5 від 04.05.1963 року (а.с.11), свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_6 від 23.05.1982 року (а.с.69), свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_7 від НОМЕР_8 (а.с.185), свідоцтвом про одруження, серії НОМЕР_9 від 05.05.1999 року (а.с.186).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

У відповідності до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Узагальнюючи вищенаведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що у позивача немає іншого способу захисту порушених прав, суд робить висновки, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,200,258-259,263-265,279,280,282 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності сертифіката, серії ЛВ №0097255 від 09.02.2000 року ОСОБА_8 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 право власності на житловий будинок з допоміжними будівлями і спорудами (будинковолодіння) АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , право власності на земельну частку (пай) площею 1,44 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського підприємства ім. Б. Хмельницького, села Корчин, Радехівського району Львівської області згідно сертифіката, серії ЛВ № 0097255 від 09.02.2000 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , жительки с. Розжалів, Радехівського району Львівської області, ОСОБА_3 , жителя с. Розжалів, Радехівського району Львівської області, ОСОБА_4 , жительки с. Розжалів, Радехівського району Львівської області, Корчинської сільської ради Радехівського району Львівської області в користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_2 , судові витрати в розмірі 1030 (одна тисяча тридцять) гривень 17 (сімнадцять) копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачами до Радехівського районного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлене в нарадчій кімнаті 8 грудня 2020 року.