ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/850/17 Номер провадження 22-ц/814/893/20Головуючий у 1-й інстанції Коновод О. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів:Карпушина Г.Л.., Пікуля В.П.

за участю секретаря судових засідань Ряднини І.В.

розглянувши у спрощеному провадженні в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальної громади в особі Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області, Оржицької районної державної адміністрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Відділу державної реєстрації Оржицької районної державної адміністрації, Оржицької державної нотаріальної контори про визнання права власності на пай в порядку спадкування та скасування рішень

та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області, Оржицької районної державної адміністрації, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Оржицької державної нотаріальної контори про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2019 року

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив встановити факт спільного проживання із ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, та факт вступу в управління та володіння спадковим майном- земельну частку (пай), визнавши за ним право власності на вказане спадкове майно. Також, прохав скасувати Розпорядження голови Оржицької РДА «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_2 та Розпорядження Оржицької РДА «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_2 , скасувати видане ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на вказану земельну ділянку. В обґрунтування позову вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір - ОСОБА_7 . Матір, на момент своєї смерті, проживала з ним в його будинку смт Оржиця. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) на території Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області. Вказує, що є єдиним спадкоємцем на вказану земельну ділянку, оскільки прийняв спадщину у порядку ч.1 ст. 529 ЦК УРСР. Його брат ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадщину не претендував, в зв`язку з чим жодних дій по вступу у спадкові права не вчинив. Син померлого брата - ОСОБА_2 , протиправно оформив на себе технічну документацію на вказаний пай на підставі рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 04 лютого 2015 року, яке в подальшому було скасовано в апеляційному порядку. Нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з пропуском шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини, та відсутністю документів, які підтверджують його реєстрацію місця проживання разом з матір`ю, на час її смерті, тому він був змушений звернутися до суду.

У січні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі зустрічним позовом до відповідачів, в якому просив визнати за ним право на земельну частку ( пай) розміром 3,25 умовних кадастрових гектарів ( кадастровий № :00:002:0164), що розташована на території Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області та належала ОСОБА_7 ( померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на підставі розпорядження Голови Оржицької РДА від 15.02.2002 року № 75, в порядку поділу спадкового майна між спадкоємцями та спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 . В обґрунтування позовних вимог вказав, що після смерті його бабусі ОСОБА_7 , спадщину прийняв його батько ОСОБА_8 шляхом вступу в управління спадковим майном, після смерті якого спадщину прийняли його діти. Щодо права на земельний пай, то між спадкоємцями була досягнута згода щодо його спадкування на дане майно.

Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2019 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Територіальної громади в особі Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області, Оржицької районної державної адміністрації , за участю третьої особи - Відділу державної реєстрації Оржицької районної державної адміністрації, Оржицької державної нотаріальної контори про визнання права на пай в порядку спадкування та скасування рішень - відмовлено за безпідставністю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області, Оржицької районної державної адміністрації, за участю третьої особи - Оржицької державної нотаріальної контори про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування - задоволено .

Визнано за ОСОБА_2 право на земельну частку ( пай) розміром 3,25 умовних кадастрових гектарів ( кадастровий № :00:002:0164), що розташована на території Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської обалсті та належала ОСОБА_7 ( померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на підставі розпорядження Голови Оржицької РДА від 15.02.2002 року № 75, в порядку поділу спадкового майна між спадкоємцями та спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правову допомогу у розмірі 13291,25 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн.

В іншій частині зустрічних позовних вимог - відмовлено.

Ухвалюючи вказане рішення у справі місцевий суд виходив з того, що спадщину після померлої ОСОБА_7 прийняв її син - ОСОБА_8 , який після смерті останньої, вступив в управління її майном, шляхом проживання разом з неповнолітніми дітьми в її будинку та користуванням належним їй майном. Після смерті ОСОБА_8 , спадщину прийняли його діти, шляхом проживання разом падкодавцем на день його смерті.

З вказаним рішенням суду не погодився позивач за первісним позовом , в зв`язку з чим оскаржив його в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом безпідставно не взято до уваги обставину, що питання про визнання права власності за ОСОБА_2 вже було предметом розгляду судових інстанцій. Рішенням суду апеляційної інстанції від 03.06.2015 , останньому було відмовлено у задоволенні вказаного позову, тому суд першої інстанції мав відмовити ОСОБА_2 у відкритті провадження. Крім того, вказує, що позивачем за зустрічним позовом пропущено строк позовної давності, який необхідно обраховувати з часу відмови йому у вчиненні нотаріальної дії 05.11.2014 року, проте місцевий суд безпідставно відхилив його клопотання про застосування до спірних правовідносин строків позовної давності. Також вказав, що судом не враховано, що він після смерті матері вчинив дії по вступу володіння та управління спадковим майном, що підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування та наявними у нього оригіналами іменного цінного паперу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказав, що позивачем за первісним позовом не доведено свої позовні вимоги про факт вступу в управління спадковим майном належними та обґрунтованими доказами, тому суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні його позовних вимог. Крім того, позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не передбачено законодавством, яке діяло на час відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення учасників справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, батьками позивача за первісним позовом ОСОБА_1 були ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Водночас вказані особи були дідом та бабою позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2 по батьківській лінії. Спорідненість між вказаними особами підтверджується матеріалами справи та учасниками справи не оспорюється.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.01.2002 року, виданого Селецькою сільською радою Оржицького району / а.с. 12 т.1/.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, до якої належить право на земельну частку (пай) розміром 3,25 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Селецької сільської ради, Оржицького району, Полтавської області.

Після смерті ОСОБА_7 спадкова справа не відкривалась.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звертаючись до суду заявив про факт спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вступу в управління та володіння всім її майном, в зв`язку з чим вважає, що прийняв спадщину після смерті матері.

Згідно зі ст. 524 ЦК УРСР(чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Інструкцію про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачалось, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини;запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця,та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Згідно довідки Оржицької селищної ради № 1230/02-36 від 02.06.2015року, мати ОСОБА_1 ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала без реєстрації в його житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 з березня 2001 року і по день смерті, та перебувала на його повному утриманні / а.с. 14 т.1/.

Судом першої інстанції встановлено, що вищевказана довідка містить не достовірний характер, що підтверджується матеріалами кримінального провадження № 80000187 від 15.07.2015 року за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 366 КК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час вказаного слідства було встановлено, що підставою надання вказаної довідки став акт, який містить недостовірну інформацію, складений та підписаний 02.06.2015р одноосібно депутатом Оржицької селищної ради ОСОБА_10 . /а.с. 205 -218 т.1/.

В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що на час смерті ОСОБА_7 проживала в с. Великоселецьке, Оржицького району Полтавської області разом з її сином- ОСОБА_8 , який є батьком позивача за зустрічним позовом. Вказаний факт підтверджено довідками Селецької сільської ради Оржицького району Полтавської області № № 41, 40, 38 від 26.01.2017р. та витягами з книг по господарського обліку за період 2001-2005р.р по Селецькій сільській раді, Оржицького району / а.с.192, 193, 194, 195 т.1/.

Крім того, факт проживання батька позивача за зустрічним позовом, разом зі своїми дітьми, в тому числі з позивачем ОСОБА_2 , як на момент смерті ОСОБА_7 , так і після її смерті, в належному їй будинку, підтвердили свідки- ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Згідно показань вказаних свідків, після смерті ОСОБА_7 , її син ОСОБА_8 та його сім`я залишилися проживати у будинку спадкодавця продовжуючи вести за вказаною адресою своє господарство обробляти присадибну ділянку, здійснювати догляд за домоволодінням, проводить необхідні його покращення та ремонти, користуватися речами домашнього вжитку. З цього будинку діти ходили до школи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджено факт прийняття спадщини ОСОБА_8 , який являється батьком позивача за зустрічним позовом, після смерті своєї матері, у відповідності до діючого на той час Цивільного Кодексу УРСР.

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 04.06.2007р., виданого Виконавчим комітетом Селецької сільської ради Оржицького району, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 - батько позивача за зустрічним позовом / а.с. 184 т.1/.

Відповідно до довідки Селецької сільської ради № 39 від 26.01.2017р., на час смерті ОСОБА_8 з ним проживали та були зареєстровані, його діти, в тому числі позивач за зустрічним позовом, які на той час були неповнолітніми /а.с. 193 т.1/.

Після смерті ОСОБА_8 у Оржицькій державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 378 ( у спадковому реєстрі 43545798) та видані свідоцтва про право на спадщину в рівних частках дітям спадкодавця, що підтверджується витягами про реєстрацію в спадковому реєстрі №№ 29502909, 29502820, 29502871, 29502960 від 02.02.2012р / а.с. 201, 202, 203,204/.

Як вбачається із заяв відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які являються спадкоємцями першої черги після смерті їх батька ОСОБА_8 , між ними відсутній спір щодо поділу іншого спадкового майна батька, вони не заперечують щоб земельну частку (пай), яка належала їх бабусі - ОСОБА_7 прийняв їх брат ОСОБА_8 .

Постановою державного нотаріуса Оржицької нотаріальної контори Полтавської області від 05 листопада 2014 року відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_8 , в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно / а.с. 196 зворотня сторона/.

Факт належності ОСОБА_7 земельної частки ( пай) № НОМЕР_3 розміром 3,25 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :00:002:016, підтверджується листом Головного управління держгеокадастру у Полтавській області від 06.09.2017 року за № 391/10-17 / а.с. 17 т.1/.

Враховуючи відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, який підтверджував право ОСОБА_8 на земельну частку ( пай) розміром 3,25 га, успадковану після смерті ОСОБА_7 , спадкоємці померлого позбавлені можливість розділити спадкове майно в нотаріальному порядку.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про можливість визнання за ОСОБА_2 права на земельний пай, який є предметом спору в судовому порядку.

Крім того, колегія суддів вважає посилання апелянта на рішенням суду апеляційної інстанції від 03.06.2015 , яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову про визнання права на пай, що, на думку апелянта, є підставою для відмови у відкритті провадження у вказаній справі, такими, що не мають правового значення для справи. З даного рішення вбачається, що підставою відмови є не залучення належного відповідача, а не відсутність відповідного права на пай, вказані справи не є тотожними.

Не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги щодо застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, оскільки про порушення свого права позивач дізнався у день винесення постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину - 05 листопада 2014 року, а про захист своїх спадкових прав вперше звернувся до суду у грудні 2014 року, тому строк позовної давності не пропущений.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 10 грудня 2019 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19 червня 2020 .

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: ______________ Г.Л.Карпушин ______________ В.П.Пікуль