29.05.2020 Єдиний унікальний номер 205/547/15-ц
Єдиний унікальний номер 205/547/15-ц
Провадження № 6/205/107/20
УХВАЛА

29 травня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» про поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2015 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

У своїй заяві заявник зазначила, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2015 року, було задоволено позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» і стягнуто зі ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 158 гривень 85 коп. та 243 гривні 60 коп. судових витрат. На виконання зазначеного рішення, Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 12 травня 2015 року було видано виконавчий лист № 2/205/794/15-ц. Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС від 19 липня 2016 року було відкрито виконавче провадження ВП № 51705113. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2015 року скасовано, у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 відмовлено; вирішено питання розподілу судових витрат. За період примусового виконання судового рішення із заявника станом на 18 лютого 2020 року було стягнуто 7 786 гривень 20 коп. Таким чином, позивач АТ КБ «ПриватБанк» не має законних прав та підстав для стягнення зі ОСОБА_1 грошових коштів. Просила в порядку повороту виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2015 року стягнути з АТ КБ «ПривтБанк» на користь ОСОБА_1 7 786 гривень 20 коп., які було стягнуто в межах виконавчого провадження ВП № 51705113.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Заінтересована особа АТ КБ «ПриватБанк» свого представника у судове засідання не направила, про час та дату судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки представника суду не повідомила, письмових пояснень на заяву суду не надала.

Перевіривши матеріали справи, ознайомившись із заявою, суд вважає, що заява про поворот виконання рішення підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2015 року стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 квітня 2006 року у розмірі 23 158 гривень 85 коп. Також вирішено питання розподілу судових витрат (а.с. 31-32).

З метою виконання судового рішення Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 12 травня 2015 року було видано виконавчі листи (а.с. 34).

Постановою державного виконавця Ленінського ВДВС м. Дніпра від 19 липня 2016 року було відкрито виконавче провадження ВП № 51705113 (а.с. 110).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2015 року скасовано, у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБнак» відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 79-85).

Питання про поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2015 року судом не вирішувалося.

Верховний Суд ухвалою від 13 січня 2020 року відмовив АТ КБ «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року (а.с. 108-109).

Згідно з відомостями Новокодацького ВДВС м. Дніпра, зазначеними у листі вих. № 22765/29 від 20 лютого 2020 року, зі ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження ВП № 51705113 було стягнуто і перераховано на користь АТ КБ «ПриватБанк» 7 786 гривень 20 коп. (а.с. 97-98).

Постановою державного виконавця Новокодацького ВДВС м. Дніпра від 18 лютого 2020 року виконавче провадження закінчено (а.с. 111-112).

Згідно з ч. 2 ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено у меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду, суд ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання.

Відповідно до ч. 9 ст. 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до ч.ч. 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 10 статті 444 ЦПК України встановлено, що заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцяти денний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.

З наведеного вбачається, що настання повороту виконання можливе у разі: а) одержання позивачем (стягувачем) майна або грошових сум у порядку виконання рішення суду; б) скасування такого рішення і закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, або відмова у задоволенні позову чи заміна рішення шляхом задоволення позову в меншому розмірі, або скасування рішення з поверненням справи на новий розгляд, при якому позовні вимоги у меншому розмірі чи має місце відмову у їх задоволенні.

В порядку повороту виконання відповідачеві повертається все стягнуте з нього за скасованим рішенням (гроші, певні речі) у повному обсязі. Поворот виконання допустимий лише у обсязі безпідставно отриманого за скасованим рішенням.

Аналізуючи норми процесуального права щодо повороту виконання рішення суду, слід виходити, що таке може бути застосовано належним судом якщо буде встановлено, що рішення суду було виконано до його скасування.

Отже, за умови якщо питання про поворот виконання рішення суду не вирішувалось судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, чинне законодавство встановлює єдину можливість вирішення цього питання судом першої інстанції (чи іншим судом, в якому перебуває справа) стосовно рішення, яким з відповідача стягнуто певне майно.

Як визначено статтею 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Згідно із ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Таким чином, поворот виконання рішення суду є самостійним способом захисту прав і певною процесуальною формою поновлення судом порушених прав зацікавлених осіб у разі, коли судове рішення виконане, але згодом скасовано з подальшою відмовою у задоволенні позовних вимог.

Тому суд на забезпечення вищевказаної гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення, має задовольняти відповідну заяву та повертати відповідачам майнові права, яких вони були позбавлені за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом.

Таким чином, оскільки зі ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» було стягнуто та перераховано 7 786 гривень 20 коп., на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 березня 2015 року, яке було скасовано постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 листопада 2019 року, у задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено, законних підстав для обмежень на поновлення прав відповідача не встановлено, суд приходить до висновку, що заява про поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 205/547/15-ц від 26 березня 2015 року є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 444, 446 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Допустити поворот виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 205/547/15-ц від 26 березня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В порядку повороту виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська № 205/547/15-ц від 26 березня 2015 року стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 грошові кошти, стягнуті в межах виконавчого провадження ВП № 51705113, у розмірі 7 786 (сім тисяч сімсот вісім десть шість) гривень 20 коп.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: