Справа № 646/4818/20
№ провадження 2/646/1906/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.20 року м.Харків
Червонозаводський районний суд м.Харкова у складі:
головуючого - судді Теслікової І.І.
за участю секретаря Бєлівцової О.А.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 123 883, 66 грн. В обґрунтування позову зазначив, що споживачем теплової енергії за адресою нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 є ФОП ОСОБА_1 , який є бездоговірним споживання теплової енергії та має в період з грудня 2015 року по квітень 2017 року заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 123 883, 66 грн.
Ухвалою суду від 21.08.2020 року було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача через канцелярію суду 25.11.2020 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач відзиву на позов, заперечень або клопотань до суду не надав. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Таким чином, з урахуванням думки представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно договору купівлі продажу нежитлових приміщень від 16.12.2015 року, ОСОБА_1 придбав у власність нежитлові приміщення цокольного поверху №1-30 в літ. «А-5», загальною площею 476,4 км. М., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно до акту обстеження системи теплоспоживання об`єкту №177/754 від 18.04.2017р., представниками Холодногірської філії КП «ХТМ», інженером-інспектором в пристуності ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що за цією адресою ОСОБА_1 здійснює бездоговірне споживання теплової енергії, яку КП «ХТМ» подає безпосередньо у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташоване нежитлове приміщення відповідача. (а.с. 12)
Згідно до акту обстеження системи теплоспоживання об`єкту №177/769 від 31.05.2017р., представниками Холодногірської філії КП «ХТМ», інженером-інспектором в пристуності ФОП ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було встановлено, що за цією адресою ОСОБА_1 здійснює бездоговірне споживання теплової енергії, яку КП «ХТМ» подає безпосередньо у централізовану систему опалення житлового будинку, де розташоване нежитлове приміщення відповідача.(а.с. 13)
Факт надання теплової енергії підтверджується відповідними актами Підключення та відключення споживача за адресою: АДРЕСА_1 за 19.10.2015 року № 177/3125, 05.04.2016 року№ 177/4961, 15.10.2016 року № 177/4965, 03.04.2017 року№ 177/6136, 15.10.2017 року № 177/7240(а.с. 8-10)
За розрахунком позивача КП «Харківські теплові мережі», заборгованість ФОП ОСОБА_1 за фактично спожиту теплову енергію у приміщенні за адресо: АДРЕСА_1 , за період з грудня 2015 року по квітень 2017 року становить 123 833,66 грн. (28-29)
Позивач направляв на адресу ФОП ОСОБА_1 листом від 10.05.2017р. вимоги про погашення заборгованості (а.с. 18)
Отже між КП «Харківські теплові мережі» та відповідачем склалися фактичні договірні правовідносини з постачання теплової енергії.
Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Відповідно до ст.ст. 610,611ЦКУкраїни порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання(неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.
Відповідач, як власник нежитлового приміщення, за адресо: АДРЕСА_1 , отримував теплову енергію без укладання відповідного договору. Тобто між ФОП ОСОБА_1 та КП «ХТМ» склалися фактичні договірні правовідносини з постачання теплової енергії.
Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність 24.10.2018 року, тобто заборгованості з грудня 2015 року по квітнень 2017 року була йому нарахована в період здійснення ним підприємницької діяльності,
Однак, відповідачем вартість фактично отриманої теплової енергії не було сплачено.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість фактично спожитої теплової енергії в розмірі 123 833, 66 грн, що підтверджується розрахунком нарахувань позивача.
У відповідності зі ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений судовий у розмірі 2102,00 пропорційно задоволених позовних вимог. Слід зазначити, що судовий збір у розмірі 2102, 00 грн., сплачений позивачем, підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі у зв`язку із задоволенням позову на 99, 96%.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1-13, 76- 83, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 280-283, 354 ЦПК України, ст.ст. 509, 526 610,611,901, 903 ЦК України, ст.1 Закону України «Про теплопостачання», суд
Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» -задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.І. Теслікова