ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 466/1109/16

провадження № 61-7278 св 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , на ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 березня 2020 року в складі судді Струс Л. Б.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно і до повноліття сина, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, у даному шлюбі вони усиновили ОСОБА_4 , який в даний час є неповнолітнім, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на його утримання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 листопада 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до його повноліття, починаючи з 10 червня 2016 року.

Короткий зміст ухвали апеляційного суду

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 10 березня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 листопада 2016 року.

Апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , був повідомлений про розгляд даної справи та пропустив річний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, встановлений частиною другою статті 358 ЦПК України.

Аргументи учасників справи

У квітні 2020 року ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , подав касаційну скаргу, в якій просив оскаржену ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 березня 2020 року скасувати та передати справу на новий розгляд до Львівського апеляційного суду. Посилається на порушення апеляційним судом норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд безпідставно не поновив строк на апеляційне оскарження та відмовив у відкриті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга була подана ним не як відповідачем у справі, а як законним представником його малолітньої дочки ОСОБА_3 , яка не брала участі у справі, на рішення, яким вирішено питання про її права та обов`язки.

Вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, адже його дочка про оскаржуване рішення суду першої інстанції не знала.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

В ухвалі Верховного Суду від 25 вересня 2020 року вказано, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права).

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Апеляційний суд встановив, що 10 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 листопада 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до його повноліття, починаючи з 10 червня 2016 року.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що 21 листопада 2016 року ОСОБА_2 подано до суду першої інстанції заяву про розгляд справи без його участі та що він проти задоволення позову в даній справі не заперечує (ас 10). Тобто, про рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 листопада 2016 року йому було відомо і відповідач даного факту не заперечує.

Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 01 листопада 2016 року в ОСОБА_2 народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У лютому 2020 року ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 листопада 2016 року. Вказує, що рішенням суду першої інстанції про стягнення з нього аліментів вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_3 , оскільки воно впливає на її майнові інтереси. Крім того, зазначає, що він не усиновлював ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а лише надав згоду позивачці на його усиновлення, а тому у суду першої інстанції не було законних підстав для стягнення з нього аліментів на його утримання.

Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Апеляційний суд вірно виходив із того, що передбачених статтею 358 ЦПК України обставин для відкриття апеляційного провадження за поданою після спливу одного року апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах малолітньої дочки ОСОБА_3 питання про права та обов`язки якої рішенням суду першої інстанції не вирішувалось, не встановлено.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржена ухвала апеляційного суду постановлена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, оскаржену ухвалу апеляційного суду без змін. Судовий збір за подання касаційної скарги покладається на особу, яка подала касаційну скаргу.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Львівського апеляційного суду від 10 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук