Постанова

Іменем України

25 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 760/21303/17

провадження № 61-965св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУГЛ», ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Квітін Руслан Валерійович, на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року у складі судді Шереметьєвої Л. А. та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Панченка М. М., Слюсар Т. А., Волошиної В. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУГЛ» (далі - ТОВ «ГУГЛ»), ОСОБА_3 про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь, гідність і завдає шкоду діловій репутації, та зобов`язання припинити розповсюдження статті.

Позовна заява мотивована тим, що використовуючи пошукову систему «Google» в мережі Інтернет він знайшов веб-сайт « ІНФОРМАЦІЯ_1 », на якому було безпідставно поширено інформацію із недостовірними даними, які принижують його честь, гідність та ділову репутацію.

Так, зокрема, Інтернет-ресурс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на своєму сайті опублікував компрометуючу статтю, що складається з трьох частин:

1.«ІНФОРМАЦІЯ_8»

2.« ІНФОРМАЦІЯ_7»;

3.«ІНФОРМАЦІЯ_9 ».

Крім цього, у вказаній статті міститься інформація про його персональні дані, згоду на поширення та зберігання якої він не давав, зокрема, про його місце проживання, його фото, біографічні дані та реєстраційний номер облікової картки платника податків, а також персональна інформація та біографічні дані членів його родини, що є втручанням в особисте життя особи та розповсюдженням інформації без згоди її власника.

Також у статті наголошується на тому, що він є організатором та учасником рейдерських захоплень, пошкодження чужого майна та хабарництва.

Здійснюючи індексацію згаданої вище статті за критерієм пошуку « ІНФОРМАЦІЯ_3 », пошуковий Інтернет-сервіс «Google» сприяє поширенню недостовірної інформації, яка принижує його честь, гідність та ділову репутацію.

Вважає, що відповідачі свідомо поширюють недостовірну і непідтверджену інформація, яка завдає йому моральних та душевних страждань.

Згідно з довідкою Міністерства внутрішніх прав України ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, незнятої чи непогашеної судимості не має, у розшуку не перебуває.

Таким чином, публікуючи таку інформацію, Інтернет-ресурс «ІНФОРМАЦІЯ_1» сприяє створенню негативного соціального образу стосовно позивача, принижує його честь і гідність.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати недостовірною інформацію, яка, на його думку, принижує його честь, гідність та ділову репутацію, і опублікована ІНФОРМАЦІЯ_4 на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у статті « ІНФОРМАЦІЯ_2», а саме:

- «ОПГ под руководством ОСОБА_6 »;

- «По некоторым данным он даже рукоприкладствует в отношении своей супруги так, что она по две-три недели живет на другой квартире, или прячется у своей подруги ОСОБА_7 »;

- «В декабре 2012 года, представившись сотрудником правоохранительных органов, приехал на рейдерский захват беличанского завода «Ситал Гласс». Пообещал снести завод бульдозером, что и воплотил в жизнь»;

- «закрывает вопросы простыми взятками и откатами»;

- « … в 2010 году депутатский запрос в поддержку ОСОБА_1 писал народный депутат от БЮТ ОСОБА_8 », экс-советник главы СБУ»;

- «Известны его связи с ОСОБА_9 , депутатом Великоалександровской сельськой рады Бориспольского района Киевской области. Вместе с ним они провернули аферу в селе Чубинское Бориспольського района, «кинув» инвесторов многоквартирных домов»;

- «Часто ездил в Харьков , пытаясь пристроиться к ОСОБА_18 советником»;

- «Кумом ОСОБА_6 является господин ОСОБА_11 »;

- «Он примечателен тем, что от его имени ОСОБА_12 кинул собственников недвижимости на Крещатике на 7,5 млн доларов. Эти деньги, судя по всему, осели в кармане ОСОБА_1 »;

- «ОСОБА_14 состоит в тесной дружбе с ОСОБА_13 »;

- «Также ОСОБА_1 является учредителем ПАТ «Экспериментальный механический завод», код 00110734»;

- «Не удивительно, что и група ОСОБА_1 имела отношения к некоторым из них. Как вы можете заметить, к ОСОБА_14 тянутся многие цепочки криминальных событий»;

- «Одним из маркеров авторитета и «способов решения вопросов» ОСОБА_6 является факт его участия в рейдерском захвате компании «Ситал Гласс»;

- «Особое внимание следует уделить экскаватору, который под руководством ІНФОРМАЦІЯ_3 разносит здание законних собственников»;

- «ОСОБА_1 незаконно розпочато будівництво триповерхових будинків з метою подальшого продажу житлової площі без будь-якої наявної дозвільної документації»;

- «… ОСОБА_1 не намагався усунути недоліки і відшкодувати завдані мені збитки, але й погрожував всіма можливими методами розправи, аж до фізичної»;

- «Під час перевірки мого звернення працівниками Бориспільського МВР УБОЗ ГУМВС України у Київській області ОСОБА_1 погрожував мені особисто і вихвалявся, що ніякі співробітники УБОЗу не допоможуть у встановленні істини та верховенства права»;

- «Здійснюючи активний тиск на мене, ОСОБА_1 вдавався до кримінальних заходів»;

- «З 2009 року, доки тривали розгляди моїх звернень судовими і правоохоронними органами, ОСОБА_1 здійснював на мене моральний і фізичний тиск»;

- ОСОБА_1 , перебуваючи у змові з головою Великоолександрівської сільської ради, незаконно отримав її рішення про видачу актів на право власності на указані квартири»;

- «Тобто, шляхом прямого обману покупців та умисного приховування від них істини, завідомо знаючи про неправомірність своїх дій, недійсність та підробку офіційних документів, маючи умисел на незаконне отримання фінансової вигоди, за підтримки і співучасті службових осіб Великоолександрівської сільської ради, БТІ та будівельної інспекції, ОСОБА_1 вчинив шахрайські дії, чим наніс шкоду в особливо великих розмірах конституційним правам громадян - мешканців будинку АДРЕСА_1 , в тому числі і мені, а також державним інтересам»;

- « ОСОБА_1 зазначив, що кошти, які збирались задля отримання правовстановлюючих документів, необхідні для передачі хабара. При цьому, ОСОБА_1 зауважив, що особи, які відмовляються від сплати коштів, залишаються без правовстановлюючих документів».

- зобов`язати ТОВ «Хостінг Україна», на веб-сайті якого поширена стаття «Похождения мелкого киевского жулика ОСОБА_1 ». Частина 1, 2, 3», видалити цю статтю та припинити її розповсюдження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду мотивовані тим, що під час розгляду справи не встановлено належних відповідачів, якими повинні бути автор поширеної інформації, а також власник веб-сайту «vsmi.snfo».

ТОВ «ГУГЛ» не підтвердило те, що указаний веб-сайт належить йому. Також позивач не навів належних доказів того, що автором зазначеної статті є ОСОБА_2 чи ТОВ «ГУГЛ».

При цьому сторони не завляли клопотань про призначення у справі судової технічної експертизи з метою з`ясування належності веб-сайту «vsmi.snfo» конкретній особі.

Апеляційний суд констатував, що інформація, викладена в оскаржуваній статті, є оціночним судженням та не містить фактичних даних стосовно позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Квітін Р. В., просить скасувати рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року, постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що аналіз веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_1» свідчить про те, що публікації на ньому може здійснювати лише його власник. Суди не перевірили зміст веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_1» з власної ініціативи на підставі частини сьомої статті 85 ЦПК України. Дії щодо поширення інформації на веб-сайті «ІНФОРМАЦІЯ_1» порушують права позивача.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу представник ТОВ «ГУГЛ» адвокат Зубрицький О. В. заперечував проти доводів ОСОБА_1 в особі адвоката Квітіна Р. В., а оскаржувані судові рішення вважав законними і обґрунтованими.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Квітін Р. В., на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року, витребувано із суду першої інстанції цивільну справу № 760/21303/17.

Ухвалою Верховного Суду 16 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи

Встановлено, що в мережі Інтернет на веб-сайті за адресою «vsmi.snfo» опубліковано статтю, яка складається із трьох частин, а саме: 1. «ІНФОРМАЦІЯ_8»; 2. « ІНФОРМАЦІЯ_2 »; 3. « ІНФОРМАЦІЯ_6 », де було поширено, зокрема, таку інформацію:

- «ОПГ под руководством ОСОБА_6 »;

- «По некоторым данным он даже рукоприкладствует в отношении своей супруги так, что она по две-три недели живет на другой квартире, или прячется у своей подруги ОСОБА_7 »;

- «В декабре 2012 года, представившись сотрудником правоохранительных органов, приехал на рейдерский захват беличанского завода «Ситал Гласс». Пообещал снести завод бульдозером, что и воплотил в жизнь»;

- «закрывает вопросы простыми взятками и откатами»;

- « … в 2010 году депутатский запрос в поддержку ОСОБА_1 писал народный депутат от БЮТ ОСОБА_8 », экс-советник главы СБУ»;

- «Известны его связи с ОСОБА_9 , депутатом Великоалександровской сельськой рады Бориспольского района Киевской области. Вместе с ним они провернули аферу в селе Чубинское Бориспольського района, «кинув» инвесторов многоквартирных домов»;

- «Часто ездил в Харьков , пытаясь пристроиться к ОСОБА_18 советником»;

- «Кумом ОСОБА_6 является господин ОСОБА_11 »;

- «Он примечателен тем, что от его имени ОСОБА_12 кинул собственников недвижимости на Крещатике на 7,5 млн доларов. Эти деньги, судя по всему, осели в кармане ОСОБА_1 »;

- «ОСОБА_14 состоит в тесной дружбе с ОСОБА_13 »;

- «Также ОСОБА_1 является учредителем ПАТ «Экспериментальный механический завод», код 00110734»;

- «Не удивительно, что и група ОСОБА_1 имела отношения к некоторым из них. Как вы можете заметить, к ОСОБА_14 тянутся многие цепочки криминальных событий»;

- «Одним из маркеров авторитета и «способов решения вопросов» ОСОБА_6 является факт его участия в рейдерском захвате компании «Ситал Гласс»;

- «Особое внимание следует уделить экскаватору, который под руководством ОСОБА_1 разносит здание законних собственников»;

- «ОСОБА_1 незаконно розпочато будівництво триповерхових будинків з метою подальшого продажу житлової площі без будь-якої наявної дозвільної документації»;

- «… ОСОБА_1 не намагався усунути недоліки і відшкодувати завдані мені збитки, але й погрожував всіма можливими методами розправи, аж до фізичної»;

- «Під час перевірки мого звернення працівниками Бориспільського МВР УБОЗ ГУМВС України у Київській області ОСОБА_1 погрожував мені особисто і вихвалявся, що ніякі співробітники УБОЗу не допоможуть у встановленні істини та верховенства права»;

- «Здійснюючи активний тиск на мене, ОСОБА_1 вдавався до кримінальних заходів»;

- «З 2009 року, доки тривали розгляди моїх звернень судовими і правоохоронними органами, ОСОБА_1 здійснював на мене моральний і фізичний тиск»;

- ОСОБА_1 , перебуваючи у змові з головою Великоолександрівської сільської ради, незаконно отримав її рішення про видачу актів на право власності на указані квартири»;

- «Тобто, шляхом прямого обману покупців та умисного приховування від них істини, завідомо знаючи про неправомірність своїх дій, недійсність та підробку офіційних документів, маючи умисел на незаконне отримання фінансової вигоди, за підтримки і співучасті службових осіб Великоолександрівської сільської ради, БТІ та будівельної інспекції, ОСОБА_1 вчинив шахрайські дії, чим наніс шкоду в особливо великих розмірах конституційним правам громадян - мешканців будинку АДРЕСА_1 , в тому числі і мені, а також державним інтересам»;

- « ОСОБА_1 зазначив, що кошти, які збирались задля отримання правовстановлюючих документів, необхідні для передачі хабара. При цьому, ОСОБА_1 зауважив, що особи, які відмовляються від сплати коштів, залишаються без правовстановлюючих документів».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги, колегія суддів вважає, що постанова Київського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України відповідає не у повному обсязі.

Як вбачається зі змісту статей 51, 175 ЦПК України, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Отже, визначення відповідачів, предмета спору та підстав позову є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19).

Відповідачами у справі про захист честі, гідності чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації.

У випадку коли інформація була поширена у засобі масової інформації з посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем.

При опублікуванні чи іншому поширенні оспорюваної інформації без зазначення автора (наприклад, у редакційній статті) відповідачем у справі має бути орган, що здійснив випуск засобу масової інформації.

Належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Якщо недостовірна інформація, що принижує честь, гідність чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів суди мають керуватися нормами, які регулюють діяльність засобів масової інформації.

Аналогічний правовий висновок висловив Верховний Суд у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 439/1469/15-ц (провадження

№ 61-5189св18).

Ураховуючи наведене, відповідачами у справі мають бути автор та власник веб-сайту відповідного інформаційного матеріалу.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Такого висновку дійшла і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Відповідно до положень частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що позивач не надав суду належних доказів на підтвердження того, хто саме є автором поширеної інформації та власником веб-сайту «vsmi.snfo», на якому ця інформація розміщена.

Представник ТОВ «ГУГЛ» як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не підтвердив того, що указаний веб-сайт належить товариству і що ТОВ «ГУГЛ» є автором зазначеної статті. При цьому ОСОБА_1 також не підтвердив належними доказами те, що автором зазначеної статті є ОСОБА_2 .

Таким чином, колегія суддів погоджується з мотивами судів про те, що позивач не довів, що оскаржувана ним інформація, яка, на його думку, порушує його немайнові права, поширена саме ТОВ «ГУГЛ» або ОСОБА_15 .

При цьому позивач не конкретизував інформацію про дійсні персональні дані, які стосуються особи ОСОБА_3 .

На виконання ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 18 грудня 2017 року про надання даних про власника доменного імені «ІНФОРМАЦІЯ_1» ТОВ «Хостінг Україна», яке надає послуги реєстрації доменних імен і хостингу, листом від 11 січня 2018 року надало суду таку інформацію:

ТОВ «Хостінг Україна» надає послуги реєстрації доменних імен і хостингу, які регулюються договором у формі публічної оферти, що розміщена на веб-сайті товариства за адресою: https:ІНФОРМАЦІЯ_11. Надаючи вказані послуги, ТОВ «Хостінг Україна» виконує винятково технічні функції і не набуває жодних прав на відповідні доменні імена та веб-сайти, у тому числі не несе відповідальності за будь-які матеріали, які розміщуються на відповідних веб-сайтах.

ТОВ «Хостінг Україна» дійсно є реєстратором доменного імені станом на момент надсилання цього листа.

Відповідно до пункту 2.3 Політики конфіденційності, яка є одним з додатків до вищезазначеної публічної оферти і розміщена на веб-сайті ТОВ «Хостінг Україна» за посиланням https:ІНФОРМАЦІЯ_10, товариство має право розкривати інформацію про споживачів послуг, зокрема, якщо розкриття такої інформації необхідне для дотримання чинного законодавства.

Зважаючи на вказане, ТОВ «Хостінг Україна» надає суду всю наявну у нього інформацію про особу реєстранта доменного імені « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яку реєстрант надав товариству під час замовлення послуг товариства: П.І.Б.: ОСОБА_16 із зазначенням номера телефона, контактного е-mail та фактичної адреси (т. 1, а. с. 77).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції в частині пред`явлення позову до неналежного позивача, Верховний Суд у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 742/628/17 (провадження № 61-759св19) зазначив, що реєстрація доменних імен здійснюється реєстраторами, як правило, в онлайн-режимі на підставі даних, повідомлених особисто заявником (реєстрантом доменного імені) без проведення ідентифікації та додаткових перевірок таких даних.

За таких обставин суди зробили правильний висновок про те, що з наданих учасниками справи доказів, з урахуванням того, що реєстрація доменного імені є відкритою, здійснюється в онлайн-режимі на підставі онлайн-заявки особи, яка має намір зареєструвати доменне ім`я, та не потребує жодного підтвердження, ідентифікації та авторизації особи реєстранта, неможливо встановити, що саме відповідач є дійсним власником (реєстрантом) веб-сайту, на якому опублікована оскаржувана.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що інформація про особу-реєстранта доменного імені, яка відображена у листі ТОВ «Хостінг Україна» від 11 січня 2018 року, стосується дійсних персональних даних ОСОБА_17 , та була внесена саме ним.

З урахуванням того, що реєстрація доменного імені є відкритою, здійснюється в онлайн-режимі на підставі онлайн-заявки особи, яка має намір зареєструвати доменне ім`я, та не потребує жодного підтвердження, ідентифікації та авторизації особи реєстранта, неможливо встановити, що саме ОСОБА_16 є дійсним власником (реєстрантом) веб-сайту «ІНФОРМАЦІЯ_1», на якому опублікована оспорювана стаття.

Наведені в касаційній скарзі доводи про необґрунтованість відмови у позові у зв`язку із встановленням неналежності відповідачів, визначених позивачем, та невстановленням належних відповідачів у цій справі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав вважати, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у касаційній скарзі заявник.

Разом з цим колегія суддів не погоджується з мотивами апеляційного суду щодо відмови у позові у тій частині, що оспорювана позивачем інформація поширена як критична оцінка з негативним відтінком по відношенню до позивача невстановленим автором, така інформація не містить будь-якого образливого чи принизливого висвітлення особи позивача чи такого висвітлення його особи, що ображає його честь, гідність та ділову репутацію, або звинувачує у будь-яких протиправних діяннях, а тому за своїм характером є оціночним судженням.

У разі, якщо питання про залучення усіх належних відповідачів у справі про захист честі та гідності фізичної особи судом першої інстанції не вирішено, суд відмовляє у позові саме з цих підстав. При цьому достовірність поширеної інформації, спростування якої є предметом позову, судом не перевіряється.

Вирішуючи указаний спір, апеляційний суд, дійшовши обґрунтованого висновку про те, що позивач не надав належних, достовірних та достатніх доказів на підтвердження того, що саме ТОВ «ГУГЛ» та ОСОБА_2 є відповідальними за поширення інформації, яку позивач вважає недостовірною і просить припинити її поширення, разом з цим помилково розглянув спір по суті і встановив, що оскаржувана інформація є оціночним судженням.

Тому Верховний Суд вважає, що постанова Київського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року підлягає зміні, шляхом виключення з її мотивувальної частини висновків суду про надання оцінки достовірності інформації, припинити поширення якої просить позивач.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право, зокрема, змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд (пункт 3 частини першої статті 409 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 412 ЦПК України підставами для зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки Верховний Суд змінює постанову суду апеляційної інстанції, але виключно у частині мотивів її прийняття, то розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Квітін Руслан Валерійович, задовольнити частково.

Рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 22 серпня 2018 року залишити без змін.

Постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2018 року змінити, виключивши з її мотивувальної частини висновки про недостовірність поширеної інформації.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Ю. В. Черняк