Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2197/20
Провадження №: 2/332/1284/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2020 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Васильченко Н.О.,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Студенцова Олена Олександрівна, про розірвання договору довічного утримання, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Новікова Ігоря Олександровича,звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, який в подальшому було уточнено. В обґрунтування позову зазначено, що 01 березня 2018 року між сторонами було укладено договір довічного утримання, за яким позивач передала у власність відповідача однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , а відповідач зобов`язався довічно утримувати позивача, забезпечувати харчуванням та доглядом, надавати їй необхідну грошову та іншу допомогу, та підтримувати її житлове приміщення у належному стані. Позивач належним чином виконала покладені на неї договором обов`язки, але після підписання договору відповідач приїхав до ОСОБА_1 лише одного разу, після чого перестав приходити до неї і забезпечувати харчуванням і доглядом, та взагалі перестав виконувати свої зобов`язання, які передбачені договором, поїхав на заробітки до республіки Польща, і до теперішнього часу до позивача жодного разу не приїжджав. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати зазначений договір довічного утримання та повернути сторони у первинний стан шляхом визнання за позивачем права власності на спірне майно, скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно та скасувати заборону відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді від 29 вересня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання.
В підготовче засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача адвоката Новікова І.О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, уточнений позов визнав у повному обсязі.
Третя особа у підготовче засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, пояснень щодо позову не подала. Про дату, час і місце підготовчого засідання повідомлена своєчасно та належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
З огляду на визнання відповідачем позову, суд на підставі ч.3 ст. 200 ЦПК, ч.4 ст. 206 України вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
В судовому засіданні було встановлено, підтверджується матеріалами справи, та визнається сторонами, що 01 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Студенцовою О.О. за № 209, за яким позивач передала у власність відповідача квартиру АДРЕСА_1 , а відповідач зобов`язався довічно утримувати позивача, забезпечувати харчуванням та доглядом, надавати їй необхідну грошову та іншу допомогу, та підтримувати її житлове приміщення у належному стані.
Згідно з інформаційною довідкою з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 221765366, сформованої 27.08.2020 року, вбачається, що 01.03.2018 року на підставі договору довічного утримання, серія та номер: 209, виданого 01.03.2018 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Студенцовою О.О.,власником 1/1 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 , вид обтяження заборона на нерухоме майно (а.с.8-9).
Підставою для звернення позивача ОСОБА_1 до суду стало виникнення між сторонами спору з приводу невиконання відповідачем зобов`язань за договором довічного утримання, укладеним 01.03.2018, який станом на теперішній час є чинним.
Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом.
Як визначено в ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірвано за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.
В силу ч.ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Згідно з ч. 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.
Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
У наданих суду письмових заявах відповідач ОСОБА_2 уточнений позов визнав у повному обсязі та зазначив, що дійсно приїжджав до позивача лише одного разу, після чого перестав приходити до неї і забезпечувати харчуванням та доглядом, перестав виконувати свої зобов`язання відповідно до договору довічного утримання, та поїхав на заробітки до республіки Польща. Також зазначив, що на теперішній час проживає у м.Вільнянськ Запорізької області, тому територіально йому незручно виконувати свої обов`язки, та він не має вже бажання та наміру цього робити.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Частиною 1 ст. 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.
Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а саменевиконання відповідачем ОСОБА_2 умов договору довічного утримання від 01.03.2018 року,суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати договір довічного утримання № 209, укладений 01 березня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повернути сторони у первинний стан шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі прав на нерухоме майно квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , вчинену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Студенцовою Оленою Олександрівною на підставі договору довічного утримання від 01 березня 2018 року, за № 209.
Скасувати заборону відчуження нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 , накладену за договором довічного утримання від 01 березня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Студенцовою Оленою Олександрівною, за № 209.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя.
Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2020 року.
Суддя Р.В. Сінєльнік