"07" грудня 2020 р.
Справа № 642/7278/18
2/642/319/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі

головуючого судді Проценко Л.Г.,
за участю секретаря Канаєвої К.М.,
позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
представника відповідача ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3-я особа Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка виникла при примусовому виконанні виконавчого листа Ленінського районного суду м.Харкова №2-3365/07 від 10.09.2007р. у розмірі 65790,03 грн., а саме зменшити цю заборгованість до 32500,00 грн.

При цьому посилався на те, що рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 10.09.2007р. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини усіх доходів щомісячно, але не менше Ѕ частини прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно довідки Міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Х/О від 05.08.2018р. заборгованість ОСОБА_1 станом на 01.09.2018р. склала 65790,03 грн. Відповідач паралельно з отриманням на руки коштів від позивача та його матері звернулась до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Холодногірського району за отриманням допомоги на дитину, батьки якої ухиляються від сплати аліментів і отримувала таку допомогу з 01.06.2008р. по 08.02.2013р. Суми цих виплат в подальшому було стягнуто з позивача. Згідно ст.197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити чи розстрочити сплату заборгованості по аліментах. За позовом платника аліментів суд може повністю, або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Заборгованість 65790,03 грн. виникла у зв`язку з обставинами, що мають істотне значення:1) наявність на утриманні позивача дитини інваліда з діагнозом ДЦП ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який потребує періодичного коштовного лікування; 2) у зв`язку з участю в Антитерористичній операції на сході України позивач певний проміжок часу був позбавлений можливості сплачувати аліменти. 3) позивач має на утриманні непрацездатну матір, яка є інвалідом 3-ї гр. та на яку він сплачує 1/8 частини заробітку за рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 21 травня 2018р. 4) на утриманні позивача також знаходиться цивільна дружина ОСОБА_8 , яка не працює, оскільки їх син ОСОБА_9 постійно потребує стороннього догляду у зв`язку з інвалідністю.

Ухвалою суду від 25.02.2019р. в якості 3-ї особи залучено Міжрайонний відділ ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова ГТУЮ у Харківській області.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та показав, що проживав з ОСОБА_8 у шлюбі з 2008р. по 2011р., від шлюбу має сина інваліда, який повинен проходити лікування та кожні 3 місяці реабілітацію у Трускавці. Вони розвелися, щоб отримувати відповідну допомогу. Він проживає з колишньою дружиною, яка не може працювати, оскільки опікує дитину хвору на ДЦП, та отримує допомогу по інвалідності приблизно 2500 грн. та соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 1500 грн. Також він сплачує аліменти матері на підставі рішення суду, однак сплату проводить по домовленості з матір`ю. В 2012-2013р. він погасив заборгованість по аліментах, в подальшому в 2014-2016 роках працював неофіційно за кордоном, з кінця 2016р. по лютий 2017р. знаходився в АТО. Він не ухилявся від сплати аліментів, але не міг офіційно працевлаштуватися, сплачував аліменти скільки міг, після працевлаштування платив офіційно, однак не може погасити заборгованість у зв`язку з тяжким матеріальним станом. На даний час він не працює, має невеликий неофіційний дохід, також йому допомагає брат надсилаючи відповідні кошти. Після рішення суду яким відмовлено у позбавленні його батьківських прав він спілкується з Єлизаветою, намагається приймати участь у її вихованні, на свята купив золоті сережки, які вибрала донька. Він витрачає кошти на лікування дитини ОСОБА_9 та його реабілітацію, забезпечує сім`ю продуктами харчування. Також у зв`язку з нестачею грошей їм допомагають родичі. Просив зменшити заборгованість по аліментах на половину.

Представник позивача позов підтримала та пояснила, що відповідно до ч.2 ст.197 СК України заборгованість може бути зменшена за рішенням суду при наявності обставин, що мають істотне значення. Такими обставинами є наявність дитини інваліда, що страждає на ДЦП і з 2010р. знаходиться на обліку у невролога та потребує коштовного лікування і реабілітації. Цивільна дружина, з якою проживає позивач позбавлена можливості працювати, оскільки піклується за дитиною інвалідом, на яку отримує відповідну пенсію. Рішенням суду з позивача на користь його матері стягується 1/8 частину заробітку. Позивач три місяці знаходився в АТО і не міг сплачувати аліменти. Позивач сплатив 12 тис. грн. управлінню праці та соціального захисту, хоча сплачував аліменти відповідачу, тобто було застосовано подвійне стягнення коштів. У позивача, який раніше отримував мінімальну заробітну плату, а зараз не працює не вистачає коштів на утримання двох дітей та своєї матері і цивільної дружини. Також постановою державного виконавця Лашкову С.С. заборонено виїзд за кордон і він не має можливості працевлаштуватися за кордоном, як це робив у 2016-2017 роках. Крім того, рішенням суду на користь відповідача стягнуто суму пені, яка дорівнює заборгованості по аліментам, а тому необхідно зменшити заборгованість по сплаті аліментів до 35000 грн.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, зазначила, що позивач працюючи за кордоном заборгованість не погашав і аліменти вона отримує нерегулярно. Вона працює та отримує дохід у розмірі 12 000 грн., мешкає з чоловіком, донькою та сином. Позивач привозив доньці речі, подарував сережки, які захотіла дочка.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала та зазначила, що рішеннями судів першої та другої інстанції встановлено винність позивача у несплаті аліментів. В 2017р. ОСОБА_1 зовсім не сплачував аліменти, а у 2018р. сплачував нерегулярно та менше 50% прожитого мінімуму, а почав сплачувати коли працевлаштувався на роботу. Дитину практично утримує матір відповідачка по справі. Позов є необґрунтованим, оскільки заборгованість виникла у зв`язку з винною поведінкою позивача, який ухилявся від виконання своїх обов`язків, а також допускав порушення правил дорожнього руху, і як наслідки обов`язки зі сплати адміністративних штрафів, що в свою чергу і викликало наявність заборгованості.

Представник 3-ї особи Міжрайонний відділ ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що з ОСОБА_1 уклала шлюб у 2008р., від якого народився син. 11.09.2013р. вони розірвали шлюб у зв`язку з сімейними обставинами, але проживають разом та ведуть спільне господарство. Їх сумісна дитина інвалід з дитинства, страждає на ДЦП і потребує постійного догляду, лікування та кожні 3 місяці - реабілітації у Трускавці. Курс лікування становить 16700 грн., а з проїздом, харчуванням та проживанням сягає до 24000 грн. Призначені ліки «гамаглон», з якими вони пройшли 3 курси коштують приблизно 80 доларів США. Вони з дитиною проживають в чотирьохкімнатній квартирі матері разом з її старшою донькою від першого шлюбу, її матір`ю та вітчимом - інвалідом. ОСОБА_1 , який зараз не працює, але має невеликий неофіційний дохід від ремонту автомобілів, допомагає в пересуванні та супроводженні дитини, купує ліки та продукти харчування, сплачує аліменти на першу дитину та матір. Після встановлення дитині інвалідності вона не працює, їх сім`я має статус малозабезпеченої і вона отримує соціальну допомогу у розмірі 1500 грн. і допомогу на дитину у сумі 3070 грн. з врахуванням 160 грн. по догляду за дитиною інвалідом, а також аліменти у розмірі 350 грн., які вона отримує на старшу дочку. Зазначені виплати згідно закону підлягають індексації.

Суд, вислухавши доводи позивача, відповідача та їх представників, свідка, перевіривши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

У ОСОБА_1 та ОСОБА_10 в період шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_5 , про що вчинено відповідний запис за №233. (а.с. 10)

За виконавчим листом від 10.09.2007р. виданим Ленінським районим судом м.Харкова на підставі рішення суду від 27.08.2007р. з ОСОБА_1 ,1984 р.н. на користь ОСОБА_10 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача, але не менше Ѕ частини прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 26.07.2007р. до досягнення її повноліття. (а.с.150)
Згідно довідки Департаменту реєстрації Харківської міської ради про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 21.01.2019р. за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.37)
У ОСОБА_1 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_7 , про що вчинено відповідний запис за №463. (а.с.11)

За довідкою КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №19» ОСОБА_7 встановлено статус «дитина інвалід підгрупа А» медичний висновок №56 від 08.02.2013р. (а.с.22)

З виписки з історії розвитку дитини КЗОЗ «Харківська міська дитяча клінічна лікарня №19» від 19.07.2017р., виписок з історії хвороби 14 і 15 курсу реабілітації та виписок з медичних карток амбулаторного (стаціонарного) хворого №1155 і №1117 вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 постійно знаходиться на диспансерному обліку у лікаря невролога, 04.05.2010р. вперше оформлена соціальна допомога з приводу інвалідності, 18.07.2017р. встановлено діагноз: ДЦП, спастичний церебральний параліч, затримка психомовного та статокінечного розвитку, дизартрія свастико-ригідної форми. Рухомі порушення 4 рівня, гіперкінетичний синдром, гіперметропія високого ступеню обох очей, непостійна розбіжність косоокості з права. За станом здоров`я дитина потребує проходження інтенсивної неврофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відповідного лікування Трускавця. (а.с.12-15,20,21,29)

ОСОБА_12 отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда ОСОБА_7 у розмірі 3074 грн. 98 коп., а також соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 1518 грн. 31 коп. щомісячно. (а.с.30,128,180)

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 11 вересня 2013р. шлюб, зареєстрований Ленінським відділом РАЦС Харківського міського управління юстиції 20 грудня 2008р. укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_12 розірвано. (а.с.179)

ОСОБА_13 є пенсіонером за віком та отримує пенсію в розмірі 1488 грн.17 коп. Згідно виписки із медичної карти №6627 стаціонарного хворого від 12.12.2016р. та медичної карти №3831 від 11.07.2017р. ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 встановлено діагноз: бронхіальна астма ІV, гормонозалежна, персистуюча, важкий перебіг, що не контрольована, важке загострення. Дифузний пневмосклероз, емфізема легенів, ЛН ІІ ст., хронічне легеневе серце НК І ст., хронічний алергічний риніт. (а.с.25-28)

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 21 травня 2018р. позовні вимоги ОСОБА_13 задоволені частково. З ОСОБА_1 на користь непрацездатної матері ОСОБА_13 стягнено аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу), починаючи з 28.12.2017р. (а.с.34-35)

За виконавчим листом від 19.07.2018р. виданим Ленінським районим судом м.Харкова на підставі рішення суду від 21 травня 2018р. з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 стягнуто аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 28.12.2017р. на час непрацездатності останньої. (а.с.19)
Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 18 грудня 2018р. позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_14 задоволені частково. Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 на підставі виконавчого листа №2-3365/07 від 10.09.2007р. та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_14 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішення законної сили.

ОСОБА_3 працює на посаді інспектора сектору аналізу та планування управління превентивної діяльності ГУ НП в Х/О та її дохід за січень 2013р. по липень 2014р. склав 62581 грн. 69 коп., за період з лютого 2018р. по липень 2018р. 56306 грн.74 коп., а з січня 2019р. по червень 2019р. 75252 грн. 13 коп. (а.с.107-110)

ОСОБА_1 , згідно посвідчення серії НОМЕР_1 має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. (а.с. 16)

За довідкою ДОП Холодногірського ВП ГУ НП в Х/О від 20.12.2018р. ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 систематично порушує громадський порядок, вчиняє сварки в родині та порушує правила дорожнього руху. Згідно даних «Армор» на ОСОБА_1 поступали скарги від колишньої дружини ОСОБА_8 , що за її місцем мешкання АДРЕСА_3 ОСОБА_1 вчиняє сварки, виражається нецензурною лайкою, погрожує фізичною розправою (ЄО №2344 від 08.03.2015р., 11074 від 06.07.2016р., 1163 від 06.07.2016р., 17150 від 16.10.2016р., 17441 від 18.08.2018р.). Також ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. (а.с.45)

Згідно даних системи автоматизованого документообігу суду «Д-3» ОСОБА_1 неодноразово, в т.ч. протягом строку існування заборгованості зі сплати аліментів притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ст. 130 КУпАП, а саме:

06.02.2015 року справа №642/480/15-п за ч.1 ст. 130 КУпАП штраф в розмірі 3 400 грн. 00 коп.;
10.04.2015 року справа №642/994/15-п за ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк два роки;

19.11.2015 року справа № 642/9324/15п за ч. 2 ст. 130 КУпАП до адміністративного арешту на строком 10 діб;
22.01.2016 року справа № 642/9833/15-п за ч.2 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на строк три роки;

26.01.2016 року справа № 642/10351/15-п за ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом на строк два роки;

07.12.2016 року справа № 642/6044/16-п за ч.4 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 400 грн. 00 коп. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на три роки;
19.05.2017 року справа № 642/1267/17 за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10200 грн. 00 коп.;
28.02.2018 року справа № 642/278/18 за ч. 2 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 20400 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки;

18.02.2019 року справа № 642/7526/18 за ч.2 ст.130 КУпАП України у виді штрафу в розмірі 20400 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки;

26.06.2019 року справа 642/3229/19 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 10 200 грн. 00 коп.;

12.11.2019 року справа № 642/7336/19 за ч.3 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 40800 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років;
05.12.2019 року справа № 642/7878/19 за ч.3 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40800 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років;
08.05.2020 року справа № 642/1930/20 за ч.3 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 40800 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 років;
09.07.2020 року справа №642/3087/20 за ч.3 ст.130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 40800 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова від 13.01.2020р. та 19.06.2020р., а також листа від 30.11.2020р. у ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 р. мається заборгованість в розмірі 67770 грн.70 коп., станом на 01.06.2020р. 75429 грн. 73 коп., а станом на 30.11.2020р. 80441 грн. 53 коп. (а.с.129, 207,238)

Також за відповіддю міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова від 19.06.2020р. на даний час у відділі перебувають виконавчі провадження стосовно ОСОБА_1 щодо стягнення несплачених адміністративних штрафів, судового збору та аліментів:

ВП 54509926 від 14.08.2017 р. штраф у розмірі 20400 грн.,

ВП 56911399 від 03.03.2018 р. аліменти на користь ОСОБА_13

ВП 54480972 від 08.07.2019 р. пеня по аліментам у розмірі 64375,45 грн.,

ВП 59499631 від 10.07.2019 р. штраф у розмірі 20400 грн.,

ВП 60873562 від 13.12.2019 р. судовий збір у розмірі 767,17 грн.,

ВП 61098441 від 29.01.2020 р. штраф у розмірі 41184,20 грн.,

ВП 60838690 від 11.12.2019 р. штраф у розмірі 1020 грн. (а.с. 208)

Відповідно до постанов міжрайонного відділу ДВС по Холодногірському та Новобаварському районах м.Харкова від 15.06.2018р. у зв`язку з заборгованістю по аліментам ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, полювання та користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своєю властивістю метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості в повному обсязі. (а.с.18,32,33)

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 01 березня 2019р. позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за аліментами задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у сумі 64652 грн.68 коп. та судові витрати у розмірі 767 грн.17 коп. (а.с.74-76)

Постановою Харківського апеляційного суду від 04 червня 2019р. апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково. Рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 19 березня 2015р. змінено в частині розміру суми пені та викладено у наступній редакції: Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у сумі 64375 грн.45 коп. (а.с.77-102) З зазначеної постанови вбачається, що заборгованість по аліментах склалася у травні 2013р. з якої в подальшому було розраховано неустойку (пеню). (а.с.84)

Відповідно до статті 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей (стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції).

Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини, дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення також відображене і в ст. 180 СК України, відповідно до якого батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо виховання та утримання дитини, яке полягає в забезпеченні її належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням.

Згідно зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Згідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними і чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно ст.197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити чи розстрочити сплату заборгованості по аліментах. За позовом платника аліментів суд може повністю, або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального і сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст.197 СК України повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

ОСОБА_1 маючи на утриманні дитину інваліда ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_10 мав можливість звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів в порядку ст.192 СК України, але тривалий час, з травня 2013р. неналежним чином виконував обов`язки щодо сплати аліментів на першу дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доводи позивача, що на його утриманні також знаходиться цивільна дружина ОСОБА_12 , яка не працює, оскільки їх син ОСОБА_9 постійно потребує стороннього догляду у зв`язку з інвалідністю, не може бути беззаперечним доказом звільнення від сплати заборгованості по аліментах, оскільки ОСОБА_12 відповідно до довідок від 25.11.2019р. та 10.05.2019р. отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям у розмірі 1518 грн. 31 коп., а також допомогу на утримання дитини інваліда у розмірі 3074 грн. 98 коп. Крім того, ОСОБА_12 допитана в якості свідка зазначила, що на даний час ця допомога підлягає компенсації.

Посилання позивача на те, що він у зв`язку з участю в Антитерористичній операції на сході України певний проміжок часу був позбавлений можливості сплачувати аліменти суд сприймає критично, оскільки ОСОБА_1 отримував утримання і повинен був повідомити бухгалтерію військової частини про свої аліментні обов`язки.

Єдиною підставою для часткового звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментам могла бути сплата 1/8 частини заробітку за рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 21 травня 2018р. за позовом матері ОСОБА_13 .

Однак це питання вирішено рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 18 грудня 2018р., яким змінено розмір аліментів до 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, судом встановлено, що позивач неодноразово та свідомо допускав порушення правил дорожнього руху, притягався до адміністративної відповідальності, внаслідок чого в нього виникли зобов`язання зі сплати адміністративних штрафів у великих розмірах, що в свою чергу і викликало наявність заборгованості по аліментах.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.141 ЦПК України не вбачається підстав для відшкодування судових витрат, понесених позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 273, ЦПК України України, ст.ст. 180-184, 192 СК України, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , 3-я особа Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про часткове звільнення від сплати заборгованості за аліментами відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 07 грудня 2020 р.

Суддя Л.Г. Проценко