Ухвала

26листопада 2020 року

м. Київ

справа № 509/2934/16-ц

провадження № 61-666св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року в складі колегії суддів: Погорєлової С.О., Заїкіна А. П., Таварткіладзе О. М.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, виділ в натурі частки із майна, усунення перешкод в користуванні власністю та вселення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що в період із 06 грудня 1986 року по 27 травня 2014 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.

В період шлюбу сторонами був придбаний будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 20 липня 2015 року, в порядку поділу спільного майна подружжя, за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який в цілому складається з позначених на плані: під літ. «А» житлового будинку, загальною площею 47,2 кв. м, житловою площею 43, 2 кв. м, допоміжною площею 4 кв. м, під літ. 2а веранда, під літ. «Б» гаражу, під літ. «В» і «Г» сараїв, під літ. «Д,д» погреба, під літ. «Е» вбиральні, №№ 1-6 - споруд, що розташовані за вказаною адресою.

Посилається на те, що він будучи власником Ѕ частини вказаного будинку позбавлений можливості користуватися належним йому майном, оскільки відповідач чинить йому перешкоди в цьому.

Крім того, зазначає, що у період шлюбу подружжям також було придбано земельну ділянку площею 0,1000 га на АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене, з урахуванням уточнення позовних вимог та поданої в процесі розгляду справи заяви про залишення без розгляду частини позовних вимог, позивач просив виділити йому у власність в натурі у житловому будинку АДРЕСА_1 : кімнату площею 9,5 кв. м під літ. 1-4; кімнату площею 9,3 кв. м під літ. 1-5; веранду площею 8,4 кв. м під літ. 1; ванну площею 5,6 кв. м під літ. З, гараж під літ. «Б» погріб з шійкою під літ. «Д, д».; визнати за ним право власності на 1/2 частини земельної ділянки, площею 0,500 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати йому у користуванні будинком АДРЕСА_1 та вселити його в зазначений будинок.

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 зверталася до суду з зустрічним позовом, який на підставі заяви останньої, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року залишений без розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 30 серпня 2018 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині виділу в натурі 1/2 частини житлового будинку, усунення перешкод в праві користування та вселення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушення його права користування вищевказаним будинком.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що вказана земельна ділянка є приватною власністю ОСОБА_2 , а тому не підлягає поділу між подружжям.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про виділ в натурі 1/2 частини житлового будинку, усунення перешкод в праві користування та вселення скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Виділено ОСОБА_1 в натурі у власність з 29/50 частин будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , позначені у технічному паспорті, складеному 18 вересня 2014 року КП «Овідіопольське РБТІ», які складаються з: а) веранди літ. «а» у складі приміщень «1-1» - «1-3», площею 24,0 кв. м вартістю 73 690,00 грн; б) в житловому будинку літ. «А» - коридор «1-4», площею 4,0 кв. м вартістю 20 084,00 грн, - житлову кімнату «1-5», площею 9,9 кв. м вартістю 49 709,00 грн; в) гаражу літ. «Б» вартістю 43 646,00 грн; г) погрібу з шийкою літ. «Д,д» вартістю 27 350,00 грн; д) воріт «№1» вартістю 6 153,00 грн; е) хвіртки «№ 2» вартістю 1 985,00 грн; ж) огорожі «№4» вартістю 5 059,00 грн; з) водопроводу «№6» вартістю 1 237,00 грн; а всього виділено майна на суму 236 795,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму грошової компенсації у розмірі 34 324,00 грн.

Зобов`язано сторони виконати роботи по переплануванню та переобладнанню будинку, які були визначені судовим експертом у Висновку судової будівельно-технічної експертизи від 29 вересня 2017 року №11/17.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні ОСОБА_1 виділеною частиною будинку.

Вселено ОСОБА_1 у виділену частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті рішення суду залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про виділ в натурі 1/2 частини житлового будинку, усунення перешкод в праві користування та вселення та ухвалюючи в цій частині нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 є власником 1/2 частини спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, проте він позбавлений можливості користуватися належним йому майном, оскільки відповідач чинить йому перешкоди в цьому, між сторонами у справі порядок користування вказаним будинком не склався, після розірвання шлюбу відносини між сторонами стали напруженими, та сумісне проживання є неможливим, що свідчить про доведеність позивачем порушення його майнових прав, за захистом яких останній і звернувся до суду.

Відповідно до наявного у матеріалах справи висновку експерта від 29 вересня 2018 року останнім було запропоновано можливі варіанти поділу спірного житлового будинку, за яким обом сторонам можливо було виділити в натурі конкретні приміщення у співвідношенні 29/50 та 21/50 часток, тобто з відступленням від ідеальних часток на 2/25 (4/50) частки, та визначено, які саме роботи повинні бути виконані кожною із сторін по переплануванню та переобладнанню будинку та вартість цих робіт.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про визнання за позивачем права власності на 1/2 частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду про те, що вказана земельна ділянка є приватною власністю ОСОБА_2 , а тому не підлягає поділу між подружжям.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У грудні 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У березні 2020 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд касаційної інстанції вважає, що справу необхідно призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у справі не вбачається.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії та складності справи, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401, частиною першою статті 402 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі 1/2 частини житлового будинку, визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки, усунення перешкод в праві користування та вселення, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року, призначити до судового розгляду.

Справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:Є. В. Петров С. Ю. Мартєв С. П. Штелик