Ухвала

26 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 759/5821/13

провадження № 61-16609ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Компанця Руслана Вікторовича, заінтересовані особи: Святошинський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Державна казначейська служба України,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції

у м. Києві Компанця Р. В.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з указаною постановою суду, ОСОБА_1 оскаржив

її в апеляційному порядку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва

від 26 лютого 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення

її недоліків, зокрема, запропоновано сплатити судовий збір у розмірі

420,40 грн та надати документи, що підтверджують його сплату.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва

від 26 лютого 2020 року повернуто заявнику.

06 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року (надійшла до суду 09 листопада 2020 року), в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

1. Касаційна скарга ОСОБА_1 подана до суду касаційної інстанції

з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третійстатті 394 цього Кодексу.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що поштовим зв`язком копію ухвали Київського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року йому не отримував. Зі змістом ухвали Київського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року він ознайомився 04 листопада 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. Крім цього, просить врахувати, що він є особою пенсійного віку, особою, віднесеною до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також те, що процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11 березня

2020 року № 211 з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.

У подальшому постановами Кабінету Міністрів України від 25 березня

2020 року № 239, від 22 квітня 2020 року № 291, від 20 травня 2020 року

№ 392, від 17 червня 2020 року № 500, від 22 липня 2020 року

№ 641, карантин продовжувався, відповідно до 24 квітня, до 11 травня,

до 22 червня 2020 року, до 31 липня 2020 року, до 31 серпня 2020 року на усій території України.

Відповідно до пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року

№ 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»

(далі - Закон № 540-ІХ) розділ XII «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

17 липня 2020 року набув чинності Закон України від 18 червня 2020 року

№ 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-IX), яким законодавець по-іншому врегулював питання перебігу процесуальних строків під час дії карантину, які були продовжені на строк дії карантину Законом № 540-ІХ.

Згідно з пунктом 2 Закону № 731-IX пункт 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України викладено в такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IX встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, 20-денний строк після набрання чинності Законом № 731-IX закінчився 06 серпня 2020 року.

Крім цього, відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи,

копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Так, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження дати отримання копії ухвали Київського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року або того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення заявнику копії цього судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України, та про обставини, що об`єктивно перешкоджали отримати вказане судове рішення і подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк.

При цьому, заявник повинен був цікавитися рухом справи, так як апеляційна скарга на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 лютого 2020 року була подана саме ним, а згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Учасник судового процесу зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що сторони в розумні інтервали мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, на підтвердження наведених обставин пропуску строку заявник має надати відповідні докази в оригіналах або завірені

в установленому порядку їх копії, якими можуть бути оригінал поштового конверту, довідка із суду, поштового відділення зв`язку тощо, або навести інші підстави з відповідними доказами.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження

у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

2. Крім того, подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки він є громадянином, віднесеним до

2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. До заяви заявник додав копію посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, серії НОМЕР_1 .

За змістом пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи звільняються від сплати судового збору, якщо вони є позивачами у справі, тобто звернулися з позовом до суду за захистом свого порушеного права або інтересу. Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого

2019 року у справі № 404/4822/15-ц (провадження № 14-55цс19).

Крім того, упостанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня

2018 року, прийнятій у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18),роз'яснено, що за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця, особою, яка не належить до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору або стосовно яких законодавцем прямо встановлені пільги щодо сплати судового збору, судовий збір сплачується

у розмірі, передбаченому підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15(провадження № 12-66гс18).

У даній цивільній справі (№ 759/5821/13) ОСОБА_1 є відповідачем, а тому на нього не поширюються встановлені законодавством пільги щодо сплати судового збору.

Інших доказів, що підтверджують підстави звільнення ОСОБА_1 від сплати відповідно до закону, матеріали касаційного провадження не містять.

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особоюкасаційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 420,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до

УК у Печер.р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документ, який підтверджує звільнення заявника від його сплати.

Відповідно до вимог частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 5, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог цієї ухвали до 28 грудня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник