Справа № 496/635/20
Провадження № 2-о/496/90/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Буран В.М.,

за участі:

секретаря - Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Василівська сільська рада Біляївського району Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаною заявою, в якій просить суд встановити факт належності йому державного акту на право постійного користування землею серії ОД, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № ОД-06 № 1889, який було видано 2 лютого 1995 року Василівською сільською радою Біляївського району Одеської області на ім`я ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, щоОСОБА_1 звернувся до Держгеокадастру ГУД в Одеській області за наданням дозволу на розроблення документації із землеустрою. Під час звернення працівники Держгеокадастру ГУД в Одеській області оглянули представлені заявником документи і виявили, що в державному акті на право приватної власності допущена помилка. Замість прізвища за паспортом - « ОСОБА_1 » у державному акті на право постійного користування землею зазначено - « ОСОБА_1 » у зв`язку з чим ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, що підтверджується копією наказу від 20.12.2019 р., тому заявник звернувся до суду з відповідною заявою.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи наявна заява в якій він просить справу розглядати без його участі, на задоволенні заяви наполягає (а.с. 17).

Представник заінтересованої особи Василівської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак до суду надійшла заява в якій голова сільської ради просив справу розглядати за відсутності їх представника (а.с. 18).

Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на ім`я « ОСОБА_1 » на підставі рішення сесії Василівської сільської ради народних депутатів Біляївського району Одеської області було видано державний акт на право постійного користування землею серії ОД, який було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № ОД-06 № 1889 від 02.02.1995 року (а.с. 7).

За паспортом серії НОМЕР_1 виданого Біляївським РВ УМВС Україем в Одеській області від 06.06.1997 року прізвище заявника - « ОСОБА_1 » (а.с. 4).

Органом ДПІ в Біляївському районі видано картку платника податків на ім`я - « ОСОБА_1 » (а.с. 5).

При зверненні до Держгеокадастру ГУД в Одеській області із клопотанням про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, заявнику згідно наказу реєстраційний номер № 15-10493/13-19-CГ від 20.12.2019 року було відмовлено з підстав розбіжності щодо прізвища у клопотанні заявника з доданими до нього документами (а.с. 8).

Факт наявності розбіжності у написанні прізвищ у вищевказаних документах підтверджується довідкою Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області № 14 від 11.02.2020 р., якою встановлено, що в державному акті на право користування землею серії ОД-06 №1889 від 02.02.1995 року, допущена помилка в прізвищі ( ОСОБА_1 ), а вірно ОСОБА_1 (а.с.6).

Вищевказані розбіжності у написані прізвища заявника в Державному акті на право власності на земельну ділянку, стало підставою для звернення його до суду з метою становлення факту належності правовстановлюючого документу, встановлення якого необхідне заявнику для надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою.

Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що розбіжність в написані прізвищ заявника є формальною помилкою, яка могла бути спричинена через переклад прізвища із російської мови на українську.

Встановлення факту належності вказаного правовстановлюючого документа необхідно заявнику для того, щоб він мав змогу розпоряджатись належним йому майном.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного

цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження

наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно роз`яснень, які містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Правова позиція, яка містяться в п. 12 Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, вказує на те, що суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява обґрунтована, встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, так як від нього залежить, надане йому ст. 41 Конституції України, право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 315, 318, 319 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), заінтересована особа: Василівська сільська рада Біляївського району Одеської області (адреса: 67613, Одеська область, Біляївський район, с. Василівка, вул. Леніна, 64, код ЄДРПОУ 3245166), про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , державного акту на право постійного користування землею серії ОД, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № ОД-06 № 1889, який було видано 2 лютого 1995 року Василівською сільською радою Біляївського району Одеської області на ім`я ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 01 червня 2020 року.

Суддя Буран В.М.