Справа № 263/9129/19
Провадження № 2/263/263/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09 січня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Музики О.М.,

за участю секретаря Налісної Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про навчання,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 19 червня 2019 року надійшла позовна заява Державного вищого навального закладу «Приазовський державний технічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про навчання.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 15 серпня 2016 року між позивачем та ОСОБА_1 укладений договір № 82/МН-876 про навчання її доньки у Маріупольському коледжі ДВНЗ «ПДТУ», за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання ОСОБА_2 за обраною спеціальністю 073 «Менеджмент» з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «Молодший спеціаліст» за денною формою навчання, а відповідач зобов`язалася своєчасно вносити плату за навчання на рахунок позивача в розмірах та у строки, встановлені п. 4 договору, тобто щомісяця у розмірі 0,1 вартості навчання за курс; а студентка - оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану. Наказом т.в.о. ректора від 10 серпня 2016 року № 197-44 ОСОБА_2 зараховано студентом 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю 073 «Менеджмент» до Маріупольського коледжу ДВНЗ «ПДТУ». Позивач свої зобов`язання за договором відповідно до п. 2 договору виконав, тобто зарахував ОСОБА_2 до числа студентів, допустив до навчання та забезпечив належні умови для навчання. Проте, на порушення умов договору, відповідач неналежним чином виконувала умови п. 4 договору. Відповідно до п. 7.1 договору, дія договору припиняється за згодою сторін; у разі відрахування студента з університету згідно з чинним законодавством, а саме: за власним бажанням, за порушення замовником умов договору (відмова та ухилення від оплати навчальних послуг, затримка оплати згідно з п. 4.5 даного договору), за невиконання навчального плану, в інших випадках, передбачених законом. На адресу відповідача надіслана претензія від 13 липня 2017 року № 246/82 із вимогою погасити виниклу заборгованість за навчання. Відповідач з претензією ознайомилася та гарантувала оплату. На підставі заяви студентки та відповідача наказом від 17 серпня 2017 року № 248-44 ОСОБА_2 відраховано з університету з 01 вересня 2017 року за власним бажанням. 09 лютого 2018 року позивачем відправлена претензія № 227 з вимогою погасити виниклу заборгованість за навчання, однак до теперішнього часу відповідач на претензію не відреагувала.

Пунктами 4.1 та 4.2 договору передбачено, що загальна вартість освітньої послуги становить 23 800 грн. Розмір плати за перший навчальний рік становить 6 800 грн. та з наступного навчального року автоматично змінюється один раз на рік не більше як на офіційно визначений індекс інфляції за попередній календарний рік. Замовник вносить плату щомісяця в розмірі 0,1 вартості курсу не пізніше 10 днів до початку оплачуваного періоду. Фактично відповідачем було сплачено: 2 040 грн. Відповідно до п. 5.1.1 договору замовник, який прострочив здійснення оплати за навчання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми. За період з 31 листопада 2016 року по 06 червня 2019 року нарахований індекс інфляції та 3% річних. Розрахунок складає: сума боргу за 2016-2017 роки складає: (6 800-2 040) грн. = 4 760 грн., індекс інфляції - 1 166,20 грн., 3 % річних - 305,15 грн., а всього 6 231,35 грн. У зв`язку із чим, керуючись положеннями ст. ст. 509, 526, 529, 901, 903 ЦК України, ст. 73 Закону України «Про вищу освіту», позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором навчання у розмірі 6 231,35 грн. та судовий збір.

Рух справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 25 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. Роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09 січня 2020 року вирішено провести заочний розгляд справи.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач не скористалася своїм правом, відзив на позов на адресу суду не направила, а також повторно до судового засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилався позивач, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що 15 серпня 2016 року між Державним вищим навчальним закладом «Приазовський державний технічний університет», в особі директора Маріупольського коледжу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений договір № 82/МН-876 про навчання її доньки у Маріупольському коледжі ДВНЗ «ПДТУ», за умовами якого позивач взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів відповідача здійснити навчання ОСОБА_2 за обраною спеціальністю 073 «Менеджмент» з присвоєнням освітньо-кваліфікаційного рівня «Молодший спеціаліст» за денною формою навчання, а відповідач зобов`язалася своєчасно вносити плату за навчання на рахунок позивача в розмірах та у строки, встановлені п. 4 договору, тобто щомісяця у розмірі 0,1 вартості навчання за курс; а студентка - оволодіти повним курсом навчання, виконувати графік навчального процесу та вимоги навчального плану

Відповідно до наказу по Маріупольському коледжу ДВНЗ «ПДТУ» від 10 серпня 2016 року № 197-44, на підставі правил прийому до Маріупольського коледжу ДВНЗ «ПДТУ» у 2016 році та рішення приймальної комісії від 10 серпня 2016 року, протоколом № 15, зараховано з 01 вересня 2016 року студентами першого курсу денної форми навчання згідно з додатками. У додатку до указаного наказу зазначена ОСОБА_2 .

Згідно з наказом від 17 серпня 2017 року № 248-44 ОСОБА_2 відраховано з Маріупольського коледжу ДВНЗ «ПДТУ» з 01 вересня 2017 року за власним бажанням.

У матеріалах справи наявні копії заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 15 серпня 2017 року та 18 серпня 2017 року відповідно про відрахування ОСОБА_2 із числа студентів 2 курсу денної форми навчання Маріупольського коледжу ДВНЗ «ПДТУ» за власним бажанням.

Відповідно до претензії до ОСОБА_1 на суму 4760 грн., позивач мала перерахувати борг у термін до 14 серпня 2017 року.

09 лютого 2018 року позивачем відправлена претензія № 227 ОСОБА_1 з вимогою погасити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 5 409,53 грн. у термін до 20 лютого 2018 року.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 17 лютого 2008 року, матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 .

З розрахунку суми заборгованості вбачається, що фактично відповідачем сплачено: 18 серпня 2016 року - 1360 грн., 03 лютого 2017 року - 680 грн., а всього - 2040 грн.

Предметом спору (зміст правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за договором про навчання.

Проводячи оцінку наданих доказів, а також аргументів, наведених у позові, суд дійшов до висновку, що відповідачем порушені права позивача внаслідок не виконання умов укладеного між сторонами договору.

Згідно з ч. 1 ст. 73 закону України «Про вищу освіту» заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності.

Відповідно до ч. 6 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати.

Договір про надання послуг навчання відноситься до договорів про надання послуг, питання про які регулюються главою 63 ЦК України.

Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимогами статті 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

За своїм змістом договір про надання послуг презюмується як оплатний.

За оплатним договором виконавцеві оплачується і діяльність, і витрати, як і передбачено у договорі від 15 серпня 2016 року, укладеного між сторонами.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання.

Згідно зі ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Частиною 2 статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору від 15 серпня 2016 року замовник, який прострочив здійснення оплати за навчання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми.

На підставі викладеного та враховуючи, що ОСОБА_1 неналежним чином викоала зобов`язання за договором про навчання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позивач має право вимагати повернення всієї суми заборгованості, а також індексу інфляції та 3 % річних, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 20, 23, 570, 571, 611, 1167 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про навчання, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» заборгованість за договором про навчання від 15 серпня 2016 року № 82/МН-876 у сумі 6 231,35 грн., яка складається із: суми боргу за період 2016-2017 року - 4760 грн.; індекс інфляції - 1166,2 грн.; 3 % річних - 305,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного вищого навчального закладу «Приазовський державний технічний університет» судовий збір у розмірі 1921 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів або безпосередньо до апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлений 10 січня 2020 року.

Відомості про сторін у справі:

Державний вищий навчальний заклад «Приазовський державний технічний університет», , юридична адреса: вул. Університетська, 7, м. Маріуполь, Донецька область, 87555, засоби зв`язку - (0629)44 65 94; (0629) 44 65 05, електронна адреса: ;

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Музика