Постанова

Іменем України

01 грудня 2020 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/13940/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мазурик О.Ф. (суддя-доповідач),

суддів: Кравець В.А., Махлай Л.Д.,

за участю секретаря Ратушного А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва

в складі судді Лужецької О.Р.

від 14 вересня 2020 року

по справі №753/6427/20 Дарницького районного суду м. Києва

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

третя особа - ОСОБА_3 ,

про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2020 року ОСОБА_1 , посилаючись на те, що вона не отримала від покупця грошових коштів за договором купівлі-продажу автомобіля, укладеного її представником за довіреністю, звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 30.03.2016 видала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 нотаріально посвідчену довіреність на розпорядження, в тому числі з правом продажу, належного їй автомобіля SSANG YONG, державний номерний знак НОМЕР_1 . На підставі даної довіреності ОСОБА_3 05.02.2019 уклала з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу автомобіля, за умовами якого ціна транспортного засобу складала 258 107,85 грн, яку і зобов`язаний був покупець сплатити продавцю.

Позивачка, посилаючись на те, що вона не отримувала від покупця ОСОБА_2 жодних грошових коштів за продаж автомобіля, просила стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 258 107,85 грн.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивачка, діючи через свого представника ОСОБА_4 подала до суду з апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги вказувала, що є недоведеними встановлені судом обставини, що ОСОБА_2 сплатив ОСОБА_3 грошові кошти за купівлю автомобіля, а остання отримала такі кошти.

Судом неправильно встановлено, що продавцем виступає ОСОБА_3 , тоді як остання діяла як уповноважена особа, а продавцем є ОСОБА_1 .

Судом не враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про оплату покупцем ОСОБА_2 грошових коштів продавцю ОСОБА_1 або уповноваженій особі продавця ОСОБА_3 .

Вважала, що відповідачем не було належним чином виконано договір купівлі-продажу та не сплачено обумовлену в договорі суму коштів за покупку транспортного засобу.

За вказаних обставин просила скасувати рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Заперечуючи проти апеляційної скарги відповідач, діючи через свого представника ОСОБА_5 подав відзив, в якому зазначив, що доводи про несплату покупцем коштів за купівлю автомобіля не відповідають дійсності та спростовуються обґрунтованими висновками, викладеними в рішенні суду.

Зазначив, що позивачем не надано належних доказів того, що існують підстави для стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів від продажу автомобіля в сумі 258 107,85 грн. За придбаний автомобіль він розрахувався з ОСОБА_3 , від якої до нього не надходило будь-яких претензій виконання умов договору в частині оплати.

Третя особа своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Представник позивача - ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених в ній та просив задовольнити.

Відповідач та третя особа, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_4 , перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції та вважає його правильним з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 30 березня 2016 року ОСОБА_1 видала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Петрушенською І.Р. та зареєстровану в реєстрі за №1102. Даною довіреністю ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 , ОСОБА_3 управляти, розпоряджатися, обміняти, здати в оренду, продати за ціну і на умовах за їх розсудом належний ОСОБА_1 автомобіль марки SSANG YONG, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Довіреність видана строком на три роки по 30.03.2019.

05 лютого 2019 року між ОСОБА_1 в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу №6541/2019/1299752 транспортного засобу (далі - Договір), за умовами якого у власність ОСОБА_2 передано автомобіль марки SSANG YONG, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Згідно пункту 3.1. Договору за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 258 107,58 грн.

В пункті 5 Договору сторони погодили, що покупець зобов'язаний в порядку та на умовах, визначених цим договором, сплатити продавцеві ціну транспортного засобу, зазначену у пункті 3.1. Договору.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що відповідачем не виконано умови договору та не сплачено ціну транспортного засобу.

Пунктом 2 Договору встановлено, що передача транспортного засобу продавцем і прийняття його покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна. Право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання даного договору.

Таким чином, за умовами договору купівлі-продажу передача транспортного засобу відбулася після повної оплати вартості транспортного засобу.

В договорі купівлі-продажу транспортного засобу від 05.02.2019 відсутні застереження щодо сплати коштів за транспортний засіб після його передачі покупцю.

Матеріали справи не містять доказів, що пункт 2 договору купівлі-продажу транспортного засобу у визначеному законом порядку визнано недійсним.

Позивачем визнано, що за договором купівлі-продажу продавцю передано автомобіль, технічний паспорт та ключі.

З наведеного слідує, що передача покупцю ОСОБА_2 транспортного засобу, а відтак і ключів від даного транспортного засобу та технічного паспорту, свідчить про реальне виконання умов договору з боку продавця.

Оскільки за умовами договору вбачається, що автомобіль повинен був переданий після отримання грошових коштів за договором, реальне виконання умов договору з боку продавця свідчить про передачу уповноваженій особі покупцем грошових коштів в сумі, яка обумовлена в договорі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи щодо сплати відповідачем грошових коштів за договором купівлі-продажу транспортного засобу та передачі їх ОСОБА_3 , як стороні договору.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги, що в матеріалах справи відсутні докази передачі ОСОБА_2 грошових коштів продавцю ОСОБА_1 .

Як вже зазначалось вище, договір купівлі-продажу транспортного засобу укладено між ОСОБА_1 в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , за правилами представництва.

Зі змісту довіреності від 30.03.2016 вбачається, що ОСОБА_1 , окрім іншого, надала ОСОБА_3 право укладати від її імені договори купівлі-продажу транспортного засобу (автомобіля), визначати на власний розсуд ціну та інші їх умови, одержувати належні за цими договорами грошові суми.

Отже, довіреністю, засвідченою нотаріально, ОСОБА_1 уповноважила отримувати ОСОБА_3 грошові кошти, зокрема за договором купівлі-продажу транспортного засобу. А відтак, відсутність в матеріалах справи доказів, що грошові кошти за автомобіль не були передані ОСОБА_2 особисто ОСОБА_1 не вказують на те, що відповідачем не сплачено вказану в договорі ціну транспортного засобу.

Посилання в апеляційній скарзі, що у рішенні суду невірно зазначено продавця - ОСОБА_3 , оскільки остання діяла як уповноважена особа, на правильність висновку суду про відмову в задоволенні позовних вимог не впливають, а відтак і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір суд першої інстанції в межах доводів позову повно та всебічно дослідив обставини спору, дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює і у відповідності з вимогами закону прийшов до правильного висновку про те, що позов не підлягає задоволенню, про що ухвалив відповідне рішення. Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду без змін, а скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Повний текст постанови складено 02 грудня 2020 року.

Головуючий О.Ф. Мазурик

Судді В.А. Кравець

Л.Д. Махлай