Справа №746/480/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2020 року

Срібнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Цигури Н. А.,

при секретарі Жмаці-Каленіченко І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Срібне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Срібнянської селищної ради Чернігівської області, товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, ОСОБА_2 , про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовні вимоги обгрунтовує наступними обставинами.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками були: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 лютого 1965 року.

Колективному сільськогосподарському підприємству "ім. Калініна" смт. Срібне Срібнянського району Чернігівської області, відповідно до рішення Срібнянської районної ради народних депутатів від 12 січня 1996 року, було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧН №000005. ОСОБА_3 працював в колгоспі ім. Калініна, смт. Срібне Чернігівської області з листопада 1979 року по серпень 1990 року, звідки вийшов на пенсію та, як пенсіонер із членів Колективного сільськогосподарського підприємства, був включений до Списку «членів КСП ім. Калініна смт. Срібне Срібнянського району Чернігівської області станом на 01.08.1995 року», що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Отже, ОСОБА_3 в порядку, встановленому чинним законодавством України, було набуто право на земельну частку (пай) із земель Колективного сільськогосподарського підприємства " ім. Калініна" смт. Срібне, розміром 2,90 умовних кадастрових гектари.

Відповідно до пункту 5 Указу Президента України №720/95 видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Однак, відділом у Срібнянському районі Міжрайонного управлінням у Варвинському та Срібнянському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області листом №29-25-0.192-184/116-19 від 06.05.2019 року повідомлено, що сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_3 не видавався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.07.1996 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Срібнянського району. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно. Оскільки ОСОБА_3 не було складено заповіт на випадок смерті, спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину є в рівних частках позивач ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_4 . Інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які прийняли спадщину, відсутні. До складу спадщини входить і право на земельну частку (пай), належне спадкодавцю ОСОБА_3 . 10 січня 2001 року спадкоємцями ОСОБА_4 та ОСОБА_1 отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме на 1/2 частину житлового будинку, грошові вклади. Відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) із земель Колективного сільськогосподарського підприємства "ім. Калініна", розміром 2,90 умовних кадастрових гектари, на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 , робить неможливим отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом в порядку, встановленому Главою 89 «Оформлення права на спадщину» Цивільного кодексу України.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 8 січня 2003 року.

Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тім числі на право на 1/2 частину земельної частки (паю), яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_3 .

За життя ОСОБА_4 був складений заповіт, у відповідності з яким позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем всього належного їй майна. В установленому законом порядку позивач прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна.

При цьому, відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) із земель Колективного сільськогосподарського підприємства "ім. Калініна", розміром 2,90 умовних кадастрових гектари, на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 , робить неможливим отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної частки (паю), ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що в данному випадку порушуються його права, як спадкоємця, тому підлягають захисту судом.

Просить суд визнати за ним право на 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 2.90 умовних кадастрових гектарів, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , та на 1/2 частину земельної частики (паю) після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку остання успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3 , право на яку мав ОСОБА_3 , як пенсіонер із членів КСП ім. Калініна смт. Срібне, який був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна, що додавався до Державного акту про право колективної власності на землю серії ЧН №000005, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім.Калініна 12 січня 1996 року.

У судовому засіданні позивач, пославшись на обставини, викладені у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Срібнянської селищної ради Чернігівської області Мартинюк І. І. до суду не з`явилася, проте подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає повністю.

Представник відповідача ТОВ «Обрій» до суду не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає повністю.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, головного управління Держегеокадастру у Чернігівській області до суду не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначає, що не заперечує проти позовних вимог.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , у судовому засіданні пояснила, що після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 має право на 1/2 частину земельної частики (паю). Спадщину ні після смерті батька ОСОБА_3 , ні після смерті матері ОСОБА_4 , вона не приймала. Проте вважає, що оскільки право на 1/2 частину земельної частики (паю), успадковане матір`ю ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_3 , не оформлене, ця частина спадкового майна повинна бути розподілена по закону і вона, як дочка, також має право 1/2 частину земельної частки (паю).

Заслухавши позивача, третю особу яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , враховуючи думку представника відповідача Срібнянської селищної ради Чернігівської області, представника відповідача ТОВ «Обрій», представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, головного управління Держегеокадастру у Чернігівській області, викладені в заявах до суду, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень частин 9, 10 ст. 5 Земельного кодексу України, редакції 1990 року кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. Право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо успадкування майна, та статутом відповідного колективного підприємства. За відсутності спадкоємців переважне право на земельну частку мають члени цих підприємств, кооперативів і товариств.

Згідно частин 6-8 ст. 6 Земельного кодексу України, редакції 1990 року при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. До числа осіб, які працюють у сільському господарстві, належать усі працівники колективних сільськогосподарських підприємств, підсобних сільських господарств, селянських (фермерських) господарств, інших сільськогосподарських підприємств, установ і організацій.

Частина 2 ст. 23 Земельного кодексу України, редакції 1990 року визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених в Постанові від 25.04.2018 року у справі №625/82/17-ц, провадження №61-1496 св 17, пунктом 2 Указу № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до частини першої статті 22 та частини другої статті 23 ЗК України 1990 року (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на землю виникає після одержання документа, що посвідчує це право. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян.

Отже, право особи на земельну частку (пай) виникає за наявності трьох умов: одержання КСП державного акта на право колективної власності на землю, перебування такої особи в членах КСП на час передачі державного акта, та включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених в Постанові від 02.05.2018 року у справі №614/568/16-ц, провадження № 61-6792св18, частиною другою статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства; отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю; включення особи до списку, доданого до цього акта.

Згідно висновків Верховного Суду, викладених в Постанові від 26.06.2018 року у справі №599/1833/15-ц, провадження № 61-4320св18, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів колективного сільськогосподарського підприємства до відповідних списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнень і затвердження указаних списків, а з моменту передачі (державної реєстрації) державного акта про право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 1 Листа №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року вказав, що виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.

Згідно роз`яснень пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР. У цьому разі слід враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" від 16.04.2004 року визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК (435-15), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Статтею 2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно пункту 4.12. Глави 10. Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 01 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК України 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Системний аналіз положень Розділу VII "Спадкове право" ЦК УРСР в редакції 1963 року свідчить, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його ( не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також держані або окремим державним, кооператимним та іншим громадським організаціям.

За правилами ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, в редакції 1963 року, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, не допускається прийняття спадщини під умовою або застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджена наказом Міністерства юстиції України

N18/5 від 14 червня 1994 року, яка діяла на час відкриття спадщини, передбачено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця, тощо. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців (п. 113 вищевказаної Інструкції).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками були: батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 08 лютого 1965 року.

Колективному сільськогосподарському підприємству "ім. Калініна" смт. Срібне Срібнянського району Чернігівської області, відповідно до рішення Срібнянської районної ради народних депутатів від 12 січня 1996 року, було видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ЧН №000005. ОСОБА_3 працював в КСП ім. Калініна, смт. Срібне Чернігівської області з листопада 1979 року по серпень 1990 року, звідки вийшов на пенсію та, як пенсіонер із членів Колективного сільськогосподарського підприємства, був включений до Списку «членів КСП ім. Калініна смт. Срібне Срібнянського району Чернігівської області станом на 01.08.1995 року», що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. Наведені обставини підтверджується копією Державного акта на право колективної власностів на землю серії ЧН №000005, Списком «членів КСП ім. Калініна смт. Срібне Срібнянського району Чернігівської області станом на 01.08.1995 року», доданим до Державного акту на право колективної власності на землю, довідкою ТОВ «ОБІЙ» від 09.01.2020 року, трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_3 , архівними довідками від 28.12.2019 року №3190/04-16, С-3990, виданими державним архівом Чернігівської області, витягами з протоколів засідання правління колгоспу ім. Калініна.

Таким чином, ОСОБА_3 в порядку, встановленому чинним законодавством України, було набуто право на земельну частку (пай) із земель Колективного сільськогосподарського підприємства " ім. Калініна" смт. Срібне, розміром 2,90 умовних кадастрових гектари.

Однак, відділом у Срібнянському районі Міжрайонного управлінням у Варвинському та Срібнянському районах ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області листом №29-25-0.192-184/116-19 від 06.05.2019 року повідомлено, що сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я ОСОБА_3 не видавався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 08.07.1996 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Срібнянського району. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на все належне йому майно. Оскільки ОСОБА_3 не було складено заповіт на випадок смерті, спадкування здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину, є в рівних частках позивач ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_4 , про що вбачається із матеріалів спадкової справи ОСОБА_3 №9/2001. Інші спадкоємці за законом чи за заповітом, які прийняли спадщину відсутні. До складу спадщини входить і право на земельну частку (пай), належне спадкодавцю ОСОБА_3 . 10 січня 2001 року спадкоємцями ОСОБА_4 та ОСОБА_1 отримані свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, а саме: на 1/2 частину житлового будинку, грошові вклади. Відсутність сертифікату на право на земельну частку (пай) із земель Колективного сільськогосподарського підприємства "ім. Калініна", розміром 2,90 умовних кадастрових гектари, на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 , робить неможливим отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 8 січня 2003 року. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тім числі на право на 1/2 частину земельної частки (паю), яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_3 . ОСОБА_4 був складений заповіт, у відповідності з яким позивач ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем всього належного їй майна. В установленому законом порядку ОСОБА_1 прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину спадкового майна, про що вбачається із матеріалів спадкової справи ОСОБА_4 №195/2004. В зв`язку з відсутністю сертифікату на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця ОСОБА_3 , ОСОБА_4 свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину земельної частки (паю) після смерті чоловіка ОСОБА_3 не отримала, що робить неможливим отримання вказаного свідоцтва спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 .

Так як правовстановлюючий документ, сертифікат на право на земельну частку (пай), на ім`я ОСОБА_3 не видавався, умови для одержання ОСОБА_1 в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) відсутні. За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Твердження третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 , що вона має право на 1/2 частину земельної частки (паю), розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , успадкуваного ОСОБА_4 після чоловіка ОСОБА_3 , не грунтуються на нормах чинного законодавства. Так, ОСОБА_2 спадщину ні після смерті батька ОСОБА_3 , ні після смерті матері ОСОБА_4 не приймала , про що сама ж і підтвердила у суді, що доводиться також матеріалами спадкових справ. Крім того, за життя ОСОБА_4 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 . У відповідності із вказаним заповітом ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем належного ОСОБА_4 майна, який у встановленому заноном порядку прийняв спадщину, що позбавляє ОСОБА_2 , як спадкоємця першої черги за законом, на спадкування після смерті ОСОБА_4 . Права на обов`язкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_4 дочка ОСОБА_5 також не має. Також суд виходить з того, що оскільки ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , то до складу спадщини, яка відкрилась після її смерті, входить і право на землеьну частку (пай), що належало спадкодавцю ОСОБА_3 , незалежно від отримання свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_4 .

Отже, суд визнає за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право на 1/2 частини земельної частки (паю), розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на яку мав ОСОБА_3 , як пенсіонер із членів колгоспу ім. Калініна, правонаступником якого є колективне сільськогосподарське підприємство «ім. Калініна», правонаступником якого є ТОВ «Обрій», місцезнаходження в смт. Срібне Срібнянського району Чернігівської області, який був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна, що додавався до Державного акту про право колективної власності на землю серії ЧН №000005, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Калініна смт. Срібне, 12 січня 1996 року.

Також суд визнає за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право на 1/2 частини земельної частки (паю), розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , успадкуваного ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_3 , право на яку мав ОСОБА_3 , як пенсіонер із членів колгоспу ім. Калініна, правонаступником якого є колективне сільськогосподарське підприємство «ім. Калініна», правонаступником якого є ТОВ «Обрій», місцезнаходження в смт. Срібне Срібнянського району Чернігівської області, який був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна, що додавався до Державного акту про право колективної власності на землю серії ЧН №000005, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Калініна смт. Срібне, 12 січня 1996 року.

Керуючись ст. ст. 259, 264, 265 ЦПК України, ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.ст. 9, 534, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 6, 22, 23 ЗК України в редакції 1990 року, ч. 1 ст. 1225 ЦК України, ст. 81 ЗК України в редакції 2001 року, суд

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право на 1/2 частини земельної частки (паю), розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , право на яку мав ОСОБА_3 , як пенсіонер із членів колгоспу ім. Калініна, правонаступником якого є колективне сільськогосподарське підприємство «ім. Калініна», правонаступником якого є ТОВ «Обрій», місцезнаходження в смт. Срібне Срібнянського району Чернігівської області, який був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна, що додавався до Державного акту про право колективної власності на землю серії ЧН №000005, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Калініна смт. Срібне, 12 січня 1996 року.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право на 1/2 частини земельної частки (паю), розміром 2,90 в умовних кадастрових гектарах, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , успадкуваного ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_3 , право на яку мав ОСОБА_3 , як пенсіонер із членів колгоспу ім. Калініна, правонаступником якого є колективне сільськогосподарське підприємство «ім. Калініна», правонаступником якого є ТОВ «Обрій», місцезнаходження в смт. Срібне Срібнянського району Чернігівської області, який був включений до списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства ім. Калініна, що додавався до Державного акту про право колективної власності на землю серії ЧН №000005, виданого колективному сільськогосподарському підприємству ім. Калініна смт. Срібне, 12 січня 1996 року.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Срібнянський районний суд Чернігівської області.

Суддя