ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/385/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"14" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Комаревцевої Л.В.

за участю секретаря - Гаврилюк О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі суду в м. Києві позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2019 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що 08.07.2011 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі у сторін народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем.

Позивач посилається на те, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини. ОСОБА_1 просить позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

04.12.2019 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач надала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи без участі відповідача за наданими доказами, просить ухвалити заоне рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка подала заяву про розгляд справи в заочному порядку, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність учасників судового процесу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 8 липня 2011 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 429 (а.с. 3).

В шлюбі у сторін народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про народження дитини, що зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №2208, батьком дитини зазначено ОСОБА_2 , тобто відповідача (а.с. 5).

02.12.2016 шлюб між сторонами розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва (а.с. 2). На даний час дитина проживає з позивачем.

Згідно ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Виходячи з положень ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в національному законодавстві. Так, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Звертаючись до суду з позовом, позивачка, посилалась на такі обставини, що сторони у справі проживають окремо, донька проживає разом з позивачкою, усі обов`язки щодо утримання та її виховання позивачка несе самостійно. Відповідач не надає матеріальної допомогу на утримання дитини.

З огляду на викладене, позивачка просила задовольнити позовні вимоги, якими стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів доходів відповідача, з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Разом з тим, виходячи з положень ст. 154 Сімейного Кодексу України судом враховано, що позивачка звернулась до суду за захистом прав її неповнолітньої дитини, що перебуває на її утриманні.

Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач відповідно до ст. 81 ЦПК України не надав доказів про спростування заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.11.2019, що буде достатнім для матеріального забезпечення ОСОБА_3 .

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-19, 23,76-113, 128-132, 223, 259, 263, 264, 265, 268, ЦПК України, ст.ст. 154,180,181,182,183 СК України -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 ), аліменти на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.11.2019 до досягнення дитиною повнолітня.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір в сумі 768, 40 грн.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подання скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повний текст рішення виготовлено 14.01.2020.

Суддя Комаревцева Л.В.