ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/5265/16-ц Номер провадження 22-з/814/250/20 Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2020 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого (судді-доповідача): Карпушина Г.Л., суддів: Дорош А.І., Пікуль В.П. при секретарі судового засідання: Ряднині І.В., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання додаткової угоди №1 до кредитного договору недійсною, -
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2020 року позов акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання додаткової угоди №1 до кредитного договору недійсною залишено без задоволення.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року апеляційні скарги акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 29 травня 2020 року - скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Вимоги ОСОБА_1 за зустрічним позовом до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання додаткової угоди №1 до кредитного договору недійсною задоволено частково.

Визнано недійсною Додаткову Угоду №1 від 02.12.2014 року до Кредитного договору №PLRMGI від 19.10.2007.

Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» скасувати усі штрафні санкції (включаючи штрафи, пеню, комісії, винагороди та інше), нараховані за період користування кредитом, які виникли з моменту укладення Додаткової Угоди №1 від 02.12.2014 року до Кредитного договору №PLRMGI від 19.10.2007.

Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» в особі Кременчуцької філії зробити перерахунок за договором про іпотечний кредит №PLRMGI від 19.10.2007, без врахування умов Додаткової Угоди №1 від 02.12.2014 року до Кредитного договору №PLRMGI від 19.10.2007.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

17.11.2020 на адресу Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат пов`язаних з проведенням експертизи.

Заява мотивована тим, що судом апеляційної інстанції під час прийняття постанови не вирішено питання про стягнення судових витрат між сторонами. Зокрема вказує, що під час розгляду справи нею понесені витрати на проведення судово-економічної експертизи в сумі 12560,00 грн, що підтверджується квитанцією №9920 від 25.06.2019 року. Докази сплати вказаних витрат були надані під час розгляду справи в суді першої інстанції та маються в матеріалах справи. Вимоги про стягнення вказаних витрат були заявлені її представником в суді першої інстанції, однак судом апеляційної інстанції за результатами розгляду справи вказане питання не було вирішено.

27.11.2020 року на запит Полтавського апеляційного суду надійшли матеріали вказаної цивільної справи з Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області для вирішення питання щодо ухвалення додаткового рішення суду.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Згідно ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Перевіривши наведені в заяві доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає заяву обґрунтованою з таких підстав.

Положеннями ч. 3 ст. 259 ЦПК України встановлено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішення після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.1, ч. 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як роз`яснено у п. 35 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення, тому Банк не має права на компенсацію за рахунок відповідача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Частинами 1, 2, 6 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п/п 2 пункту 1 частини 2, частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2017 року, в якому позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою, встановлено у розмірі 1600 гривні.

Тобто, за подання позовної заяви ОСОБА_1 (три позовні вимоги немайнового характеру) підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1920,00 грн. (640*3).

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України від 12.05.1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Враховуючи, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про захист прав споживачів, вона судовий збір не сплачувала.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вищезазначені положення, з відповідача АТ КБ «Приватбанк» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1920,00 грн.

Відповідно до п/п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду розмір судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Тобто, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2880 грн. (1920х 150%), однак за наявності пільги передбаченої ч. 3 ст. 22 Закону України від 12.05.1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів», ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , судові витрати пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2880 грн. слід віднести на рахунок відповідача АТ КБ «Приватбанк».

Крім того, з наданих матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи ОСОБА_1 понесені витрати на проведення судово-економічної експертизи в сумі 12560,00 грн, що підтверджується Актом здачі приймання висновку судово економічної експертизи №623/1428 (а.с.37, т.3)

Відповідно до п. «в» п.4 ч.1 ст. 382 ЦПК України, постанова апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, з відповідача акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на проведення судово-економічної експертизи в сумі 12560,00 грн.

Керуючись ст. 259, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат - задовольнити.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» () на користь держави судовий збір у розмірі 1920 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять гривень), пов?язаний з розглядом справи в суді першої інстанції та 2880 грн (дві тисячі вісімсот вісімдесят гривень) - з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, а разом у розмірі 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), витрати на проведення судово-економічної експертизи в сумі 12560,00 грн (дванадцять тисяч п`ятсот шістдесят гривень).

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 08 грудня 2020 року.

Головуючий суддя : __________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _______________ А.І. Дорош_______________ Пікуль В.П.