Справа № 738/768/20
№ провадження 2/738/271/2020
І М Е H Е М У К Р А Ї H И
30 листопада 2020 року м. Мена
Менський районний суд Чернiгiвської областi у складі
судді Слісар А.В.
секретаря судового засідання Минець П.Д.,
розглянув у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Величко Володимир Павлович до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором розписки -
Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 18.06.2020 року позовну заяву було залишено без руху і яка була виконана та надано суду відповідні докази, у тому числі квитанція про сплату судового збору у розмірі 1196,87 грн.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, направили до суду клопотання по розгляд справи без їхньої участі, не заперечують проти винесення заочного рішення.
Відповідачка в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України.
За письмовою згодою позивача та його представника суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних пiдстав.
Судом встановлено, що згідно письмової розписки від 15.06.2017 року ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_1 60 тис. (шістдесят тисяч) гривень в борг на купівлю будинку, під заставу свого будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Суму зобов`язувалась повернути до 25.12.1917 року (а.с. 105).
12.04.2020 року представником позивача відповідачці була направлена досудова вимога про негайну сплату нею неоплачену суму коштів за договором позики від 15.06.2017 року, перерахувавши їх переказом на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 16 17). Дана вимога була отримана відповідачкою 05.05.2020 року (а.с. 18, 19).
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Вимога позивача про стягнення з відповідачки пені, 3% річних та інфляційних нарахувань підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування 3 % річних та інфляційних нарахувань вважає його обґрунтованим, а тому приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача 3 % річних у розмірі 4438,0 грн. та інфляційних нарахувань у розмірі 8467,35 грн.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.
З дослідженої розписки укладеної між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що сторони не передбачили можливість сплати неустойки у разі порушення зобов`язання передбаченого у цій розписці, тобто у договорі цього не передбачено.
Крім того, ч. 1 ст. 1050 ЦК України передбачено сплату позичальником неустойки у разі порушення зобов`язання, однак, якщо він вчасно не повернув речі визначені родовими ознаками, а у даному випадку відповідачка не повернула позивачу суму позики, тобто законом не передбачено можливість стягнення пені за неповернення суми позики.
Крім вище наведеного, суд вважає за необхідне зазначити, що у розписці укладеній між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка додана до матеріалів справи, вказано, що кошти будуть повернуті 25.12.1917 року, однак суд вважає вказаний рік 1917 є помилковим, а на справді 2017, тому що розписка укладена у 2017 році - 15 червня.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 141, 280-282 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Величко Володимир Павлович до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором розписки - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого по АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_1 , 723 грн. 99 коп. на повернення судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30.11.2020 року.

Суддя А.В. Слісар