Справа №428/9773/20
Провадження №2/428/2632/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Юзефович І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, Комунального підприємства «Сєвєродонецькліфт» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, Комунального підприємства «Сєвєродонецькліфт» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Розглянувши матеріали позовної заяви було встановлено, що позовна заява подана до суду з порушенням вимог статтей 175,177 ЦПК України і підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

З позовної заяви вбачається, що позивачем не зазначено ціну позову, адже одна з чотирьох позовних вимог підлягає грошовій оцінці. Також позивачем не наведено обґрунтованого розрахунку сум, які позивач просить стягнути з відповідача, а саме не наведено розрахунку заробітної плати за час вимушеного прогулу на час звернення з цим позовом до суду, що в свою чергу унеможливлює визначення ціни позову.

Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем документ про сплату судового збору до позовної заяви не додано. В позовній заяві позивач посилається на те, що від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.1 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Однак, зазначене твердження позивача є помилковим.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 04.11.2020р. по дату прийняття судового рішення у справі.

Відповідно до ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно зі ст.1 ЗаконуУкраїни «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Тобто, відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору лише щодо позовних вимог про стягнення заробітної плати. Натомість середній заробіток за час вимушеного прогулу, який позивач просить стягнути з відповідача, за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників і не є складовою заробітної плати.

Таким чином, поняття «заробітна плата» та «середній заробіток» не є тотожніми поняттями.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України в ухвалі від 18 липня 2019 року №766/16312/16-ц, у якій зазначено, що вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є вимогами про стягнення заробітної плати, а отже підлягають оплаті судовим збором. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 №307/3251/16 та від 06.11.2019 №753/1534/18.

Також, в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 року у справі №369/10046/18 зазначено, що за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника. З огляду на зазначене, якщо працівник був незаконно звільнений, трудовий договір з ним був незаконно припинений роботодавцем в односторонньому порядку. Виплати, які мають бути здійснені роботодавцем на користь незаконно звільненого працівника, у тому числі середній заробіток за час вимушеного прогулу або різниця у заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, не можуть вважатись заробітною платою та не витікають із трудового договору як підстави для виплат. Ці виплати не можуть кваліфікуватись як плата за виконану роботу.

Таким чином, щодо позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивач ОСОБА_1 від сплати судового збору не звільняється.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 % ціни позову, але не менше 840,80грн. та не більше 10510,00грн.

З урахуванням вищевикладеного, позивачу необхідно сплатити судовий збір у відповідному розмірі від ціни позову виходячи із розрахунку суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу за наступними реквізитами: Отримувач коштів - УК у м. Сєвєродонецьку/ м.Сєвєродонецьк/ 22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37944909; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IVAN); UA0012080; Код класифікації доходів бюджету - 22030101; Найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір; (Державна судова адміністрація 050); РНОКПП позивача (для юридичних осіб код за ЄДРПОУ); судовий збір за заявою (ПІБ фізичної особи чи назва юридичної особи позивача), Сєвєродонецький міський суд Луганської області (назва суду, де розглядається справа).

Згідно з ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин позовна заява ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, Комунального підприємства «Сєвєродонецькліфт» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, підлягає залишенню без руху, а позивач в строк, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, повинен усунути зазначені недоліки, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258, 260-261 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області, Комунального підприємства «Сєвєродонецькліфт» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху, про що повідомити позивача.

Запропонувати позивачу в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до Сєвєродонецького міського суду Луганської області належним чином оформленої позовної заяви, в якій зазначити ціну позову, виходячи із розрахунку заробітної плати за час вимушеного прогулу та надання документу, що підтверджує сплату судового збору у відповідному розмірі від ціни позову виходячи із розрахунку суми середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Роз`яснити позивачу, що у випадку не усунення зазначених недоліків у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя