пр. №2-з/756/344/20
У Х В А Л А

2 грудня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шевчук А.В, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в:

30 листопада 2020 року до Оболонського районного суду м. Києва із заявою про вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви звернувся представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 вказував, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказане житло є предметом іпотеки за іпотечним договором від 20.11.2007 року на виконання зобов`язань ОСОБА_1 за договором кредиту.

При цьому, заявником встановлено, що за виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 16.02.2018 року звертається стягнення на вказану іпотечну квартиру в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «Приват Банк» за кредитним договором у розмірі 821 082 грн. та витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису.

За твердженням представника заявника ОСОБА_1 не отримувала повідомлень про реалізацію предмета іпотеки, при цьому 27.11.2020 року виявила, що вказане житлове приміщення виставлено на торги у виконавчому провадженні №62899724.

Таким чином, представник заявника просить вжити заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом: зупинення стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 16.02.2018 року в рамках виконавчого провадження №62899724 відкритого приватним виконавцем Корольовим М.А.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви сторони не викликались.

Дослідивши матеріали, суддя вважає, що заява представника ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, по захист яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно із п.5 ч.1 та ч.3 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути розмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав і законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер.

Ініціюючи забезпечення позову до подання позовної заяви заявник у заяві не зазначив жодних обґрунтувань та доказів на підтвердження того, що виконавчий напис видано з порушенням та має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, не обґрунтував, в чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду у майбутній справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що квартира АДРЕСА_1 не фігурує предметом можливого спор, більше того була передана в іпотеку за згодою ОСОБА_1 на забезпечення виконання її ж зобов`язань за кредитним договором, а отже, іпотекодавець усвідомлювала ризики та можливість реалізації предмета іпотеки, в тому числі в позасудовому порядку на підставі застереження договору іпотеки.

За змістом ст.23 Закону України «Про іпотеку», в разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача цього нерухомого майна, навіть якщо до його відома не була доведена інформація про обтяження цього майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у такому обсязі й на таких умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Таким чином, зупинення стягнення, в тому числі на обтяжене нерухоме майно порушує права стягувача та позбавляє його можливості отримати узгоджену гарантію забезпечення належного виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором та розраховувати на можливість погашення заборгованості за рахунок предмета іпотеки.

Жодних доказів на підтвердження дійсного існування спору між ОСОБА_1 , АТ КБ «Приват Банк» та приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. суду не надано.

З огляду на зазначене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви представника заявника ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення до подання позовної заяви, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.В. Шевчук