Справа № 161/416/20
Провадження № 2/161/1283/20
У Х В А Л А

07 грудня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду №10 в м. Луцьк цивільну справу № 161/416/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУ ДКС у Волинській області, Прокуратури Волинської області, ГУНП у Волинській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органів прокуратури та досудового розслідування, в частині щодо заяви керівника Волинської обласної прокуратури Тимчука В.В. про відвід судді,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває цивільна справа № 161/416/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУ ДКС у Волинській області, Прокуратури Волинської області, ГУНП у Волинській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органів прокуратури та досудового розслідування.

Представником відповідача - керівником Волинської обласної прокуратури Тимчуком В.В. до суду подано письмову заяву про відвід судді.

Просить суд відвести суддю Ковтуненка В.В. від розгляду цивільної справи № 161/416/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУ ДКС у Волинській області, Прокуратури Волинської області, ГУНП у Волинській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органів прокуратури та досудового розслідування з підстав, викладених в заяві.

Дослідивши письмові матеріали справи та письмові матеріали, які додані до заяви в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді Ковтуненка В.В. не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід..

Судом при розгляді заяви встановлено, що в провадженні суду перебуває цивільна справа № 161/416/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУ ДКС у Волинській області, Прокуратури Волинської області, ГУНП у Волинській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органів прокуратури та досудового розслідування.

Держава відповідно до положень статті 55 Конституції України кожному гарантувала право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної власності, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому суд звертає увагу представників учасників справи та вказує, що однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

Також суд зазначає, що згідно із статтею 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб`єктивний та об`єктивний аспекти.

При цьому щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників адміністративного процесу.

Також суд звертає увагу представника заявника на те, що у відповідності до положень пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.

Крім цього суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

В свою чергу, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Ухвалою суду від 05 червня 2018 року справу за позовною заявою Ковтуненка В.В. до Луцького районного відділення поліції Луцького ВП поліції ГУНП України у Волинській області, Луцької місцевої прокуратури Волинської області про відшкодування шкоди завданою бездіяльністю, прийнято до провадження судді Горохівського районного суду Волинської області Адамчук Г.М.

Ухвалою суду від 15 січня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі № 161/416/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУ ДКС у Волинській області, Прокуратури Волинської області, ГУНП у Волинській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органів прокуратури та досудового розслідування. 21 січня 2020 року вказана ухвала вручена уповноваженій особі Прокуратури Волинської області (а.с. 43).

Ухвалою суду від 05 березня 2020 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 161/416/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ГУ ДКС у Волинській області, Прокуратури Волинської області, ГУНП у Волинській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, діями та бездіяльністю органів прокуратури та досудового розслідування та призначено справу до судового розгляду на 10.00 годин 01 квітня 2020 року.

Таким чином, керівником Волинської обласної прокуратури Тимчуком В.В. у встановлений законом строк не було подано до суду заяви про відвід головуючому судді Ковтуненко В.В., оскільки така заява була подана до суду лише 03 грудня 2020 року.

Оскільки станом на день отримання уповноваженою особою Прокуратури Волинської області ухвали суду від 15 січня 2020 року про відкриття провадження у справі № 161/416/20, та в подальшому, представникам Прокуратури Волинської області не могло не бути відомо про розгляд цивільної справи № 161/14106/20 за позовною заявою Ковтуненка В.В. до Луцького районного відділення поліції Луцького ВП поліції ГУНП України у Волинській області, Луцької місцевої прокуратури Волинської області про відшкодування шкоди завданою бездіяльністю, який триває з червня 2018 року.

Таким чином, обставини, які вказані в заяві як підстави для відводу судді Ковтнуненка В.В., були достовірно відомі представникам Прокуратури Волинської області (в подальшому Волинської обласної прокуратури) до спливу строку, визначеного ч. 3 статті 39 ЦПК України.

При цьому, обставини, які вказані в заяві як підстави для відводу судді Ковтнуненка В.В., є особистими судженнями керівника Волинської обласної прокуратури Тимчука В.В. та не підтверджені жодними належними, допустимими та достовірними доказами.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Керуючись ст. 36, ч. 3 ст. 39, ч. 3 ст. 40 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати відвід керівника Волинської обласної прокуратури Тимчука В.В. необґрунтованим.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Ковтуненко