Справа № 520/5829/14
Провадження №2-з/521/2/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі :

Головуючого судді - Поліщук І.О.,

При секретарі Феслер О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі квартири у власність, усунення перешкод у користування власністю,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі квартири у власність, усунення перешкод у користування власністю.

27 грудня 2019 року представником відповідача адвокатом Сидорук Д.С. було надано до суду клопотання про вжиття заходів забезпечення позову в якій представник відповідача просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, а саме: квартиру за реєстраційним № НОМЕР_1 , загальною площею 43,00 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яку було продано на відкритому аукціоні 24.10.2019 року. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року заяву представника ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 11.11.2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі квартири у власність, усунення перешкод у користування власністю задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 11 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі квартири у власність, усунення перешкод у користування власністю. Скасовано заочне рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 11 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі квартири у власність, усунення перешкод у користування власністю. Справу призначено до судового розгляду на 12.02. 2020 року на 11 годину.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Сторони в судове засідання не викликались.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних заходів, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та застосовуються з метою недопущення вчинення відповідачем дій, направлених на фактичну неможливість виконання судового рішення.

Відповідно до роз`яснень, зазначених в п.2 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про судову практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання щодо застосування певного виду забезпечення позову, суди повинні виходити з того, що перелік видів такого забезпечення не є вичерпним, тому за наявності відповідного клопотання можуть бути застосовані й інші його види, але з урахуванням обмежень, установлених ч. 4 зазначеної статті.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до положень ст.ст. 10,11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобов`язані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, в своїй заяві про забезпечення позову представник відповідача виходить з того, що предметом позову є звернення стягнення на квартиру за реєстраційним № 101, загальною площею 43,00 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , яку було продано на відкритому аукціоні 24.10.2019 року незаконним набувачем права власності на неї, на цей час очікується підписання договору з переможцем ОСОБА_2 . Окрім цього, на цей час вжиті заходи забезпечення позову у іншому провадженні скасовані ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 09.12.2019 року справа № 521/18770/19 за заявою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» з підстав, що було вчинено заборону здійснення будь-яких реєстраційних дій щодо майна банку, який ліквідується. Оскільки, наразі ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2019 року право власності набуто АТ «Дельта Банк» на підставі рішення суду від 11.11.2014 року скасовано, отже необхідно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно.

Ознайомившись з матеріалами справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі квартири у власність, усунення перешкод у користування власністю, з документам наданими до клопотання, суд доходить висновку про те, що з наданих представником відповідача суду відомостей та доказів встановити обставини, встановлення яких є обов`язковим, згідно зазначених роз`яснень Верховного Суду України, можливим не вбачається, а тому заява представника відповідача про вжиття заходів забезпечення позову вбачається не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до вимог ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами та стосуватися предмету позову. Обраний заявником спосіб забезпечення позову, суд вважає не співмірним із заявленими позовними вимогами та не відноситься до предмету позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви представника відповідача про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі квартири у власність, усунення перешкод у користування власністю відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду в п`ятнадцятиденний строк.

Головуючий: І.О. Поліщук

"02" січня 2020 р.