Справа № 294/550/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"03" червня 2020 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

при секретарі судових засідань Рабчинська Я.В.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором позики в сумі 196612,98 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав на те, що 28.12.2016р. відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 175000,00 грн. зі строком повернення до 30.06.2018р., що підтверджується розпискою. Відповідачем було повернуто позивачу лише 17788, 00 грн. В зв`язку з неповерненням решти сум боргу, позивач направив на адресу ОСОБА_2 вимогу про погашення боргу. З відповіді, отриманої позивачем 01.03.2019р., вбачалось, що кошти відповідач не збирається повертати. Наведені обставини слугували підставою звернення ОСОБА_1 з даним позовом до суду. Крім суми основного боргу, яка складає 157212,00 грн., позивач також просить стягнути з відповідача на його користь 14699,32 грн. інфляційних, 3553,42 грн. 3% річних та 21148,24 грн. пені.

Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

У судове засідання відповідач не з`явився, хоча про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Згідно розписки від 28.12.2016р., оригінал якої оглянуто в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 175000,00 грн., які зобов`язався повернути до 30.06.2018р. (а.с.6, 21).

В зв`язку з неповерненням коштів у строки, передбачені у розписці, позивачем на адресу відповідача було направлена претензія з вимогою повернення коштів (а.с.10-11).

У відповіді на претензію ОСОБА_2 вимагав від позивача інформацію про суми отриманих останнім коштів на погашення боргу за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р. (а.с.13).

Як зазначає ОСОБА_1 в позові, відповідач повернув йому борг в сумі 17788,00 грн.

В зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 грошових зобов`язань, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи питання на предмет задоволення позову, суд враховує наступне.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

В позові ОСОБА_1 вказував на те, що на виконання грошових зобов"язань відповідачем було повернуто лише 17788,00 грн. В матеріалах справи відсутні докази про повернення решти суми боргу.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу, що становить 157212,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні полощення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 ЦК України).

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт).

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 має грошове зобов`язання перед позивачем.

З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.

Перевіривши шляхом математичного обрахунку наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку про його арифметичну вірність та необхідність задоволення позову в частині стягнення з відповідача 14699,32грн. інфляційних, 3553,42грн. 3% річних.

Що стосується пені в сумі 21148,24, яку просить стягнути позивач, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч.1 ст.549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом (частина друга статті 551 ЦК України).

Як визначено приписами ч.ч.1,2 ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У справі, що розглядається, договором позики не встановлено розміру пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Тому, у задоволенні позову в частині стягнення пені в сумі 21148,24 грн. слід відмовити.

Зважаючи на викладене, позов підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 157212 грн. боргу, 14699,32 грн. інфляційних, 3553,42 грн. 3% річних.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розмір задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, статтями 5, 16, 509, 525-527, 533-535, 610-611, 625 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_1 грн. боргу, 14699,32грн. інфляційних, 3553,42грн. 3% річних, 1754,64грн. судового збору.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач

ОСОБА_1

адреса: АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач

ОСОБА_2

адреса: АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_3

Головуючий суддя В. П. Маслак

Позивач

ОСОБА_1

адреса: АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_2

Відповідач

ОСОБА_2

адреса: АДРЕСА_2

РНОКПП НОМЕР_3