ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/577/19 Номер провадження 22-ц/814/1934/20Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Кривчун Т.О.

Суддів: Дряниці Ю.В., Чумак О.В.

секретар: Ткаченко Т.І.

за участю: представника відповідача КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» - Карпенко О.І.

представника третьої особи органу опіки та піклування Київської районної у місті Полтаві ради Мартиненко А.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку позовного провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 в особі опікуна головного лікаря КП «Обласний центр з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради»

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 липня 2020 року та на додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2020 року

у справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» в особі головного лікаря, який діє в інтересах ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної у місті Полтаві ради, про стягнення заборгованості.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (далі ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго») звернулося до місцевого суду з вказаним позовом, зміненим в ході судового розгляду справи, до КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» в особі головного лікаря, який діє в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на те, що останній є власником квартири АДРЕСА_1 , користується послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та гарячого водопостачання, а тому зобов`язаний оплачувати отримані послуги. У зв`язку з невиконанням покладених зобов`язань, за період з 01 жовтня 2014 року по 01 січня 2019 року утворилась заборгованість у сумі 22020,63 грн., а також нарахований за період з 01.12.2014 року по 01.01.2018 року індекс інфляції в сумі 4611,03 грн. та 3 % річних в сумі 1187,10 грн.

З урахуванням наведеного прохали стягнути з відповідача на користь підприємства вказані суми боргу, індекс інфляції та 3% річних, вирішити питання судових витрат.

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 07 липня 2020 року позовні вимоги, задоволено частково.

Стягнуто з Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради як опікуна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за період з 01 листопада 2015 року по 01 січня 2019 року за послуги теплопостачання в сумі 24442 грн. 37 коп.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтава від 07 вересня 2020 року стягнуто з Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради як опікуна ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір у розмірі 1690,48 грн.

З цим рішенням не погодився відповідач ОСОБА_1 в особі опікуна головного лікаря КП «Обласний центр з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради», який, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю та визнати відповідачем у справі ОСОБА_2 .

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що, у зв`язку з незаконним заволодінням ОСОБА_2 з 12.08.2015 року по 20.01.2020 року належної відповідачу квартири, у останнього була відсутня можливість розпоряджатися цим майном та користуватися комунальними послугами, відтак і обов`язок з їх оплати у ОСОБА_1 не виник. Окрім того, станом на зараз, незважаючи на позитивні рішення щодо визнання за недієздатним відповідачем права власності на квартиру, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_2 .

Також, зауважує, що у відповідача відсутні ключі від вказаної квартири, тобто він немає реальної можливості користування цим майном та відповідно отримувати послуги з теплопостачання.

Також, відповідач ОСОБА_1 в особі опікуна головного лікаря КП «Обласний центр з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради»не погодився з додатковим рішенням місцевого суду з підстав його не відповідності нормам матеріального та процесуального права та прохав скасувати оскаржуване додаткове рішення.

Вказував, що ОСОБА_1 рішенням суду визнано недієздатним та він є інвалідом ІІ групи безтерміново, відтак, його законний представник, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

У судовому засіданні представники відповідача та третьої ососби апеляційну скаргу підтримали та прохали її задовольнити.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, з наступних підстав.

У відповідності до ч.ч.1-5 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права . Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч.1 ст.264 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як установлено судом, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2016 року по цивільній справі №552/7031/15 за заявою Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, заява задоволена. Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним. Встановлено над ОСОБА_1 опіку та призначено опікуном головного лікаря Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева ОСОБА_3 (а.с.101). Рішення набрало законної сили.

Окрім того, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2016 року по цивільній справі №552/3744/16-ц за позовом заступника прокурора Полтавської області до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, позовні вимоги задоволено.

Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 12 червня 2015 року, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Ганночкою О.В., визнано недійсним.

Скасовано державну реєстрацію в Державному реєстрі речовх прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державого реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат (а.с.43-44). Рішення набрало законної сили 06 листопада 2019 року.

Також, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Полтавська обласна клінічна психіатрична лікарня ім. О.Ф. Мальцева до Житлово-будівельного кооперативу «Прогрес», територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.69). Рішення набрало законної сили 17 листопада 2017 року.

Вказаниим рішенням встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до Свідоцтва про право власності на жилий будинок № НОМЕР_1 , виданого Управлінням житлово-комунального господарства, на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином померлої ОСОБА_5 . Позивач ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на час відкриття спадщини, тому є таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не заявив про відмову від неї.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що, оскільки відповідач належним чином не сплачує кошти за надані послуги з теплопостачання, до стягнення з ОСОБА_6 підлягає сума заборгованості за період з 01.11.2015 року по 01.01.2019 року в межах строку позовної давності з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Проте, такі висновки суду першої інстанції в не повній мірі відповідають встановленим по справі обставинам та нормам матеріального права, виходячи з наступного.

На підставі ст.ст.67, 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

За правилом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідача перед ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» сума боргу за період з 01.10.2014 року по 01.01.2019 року склала 22020,26 грн.(а.с.6-7), індекс інфляції за період з 12.2014 року по 11.2018 року 4611,03 грн. (а.с.9), 3% річних за період з 12.2014 року по 11.2018 року 1187,10 грн. (а.с.8).

У віповідності до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, матеріалами справи встановлено, що саме рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2017 року визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.69). Вказане рішення суду набрало законної сили 17 листопада 2017 року.

З аналізу наведених вище норм права слід зробити висновок, що, оскільки ОСОБА_1 став власником вказаної квартири саме з 17.11.2017 року, то саме з цього часу в нього як у власника майна виник обов`язок з його утримання, зокрема, і в частині оплати послуг з теплопостачання, а тому саме з цього часу з ОСОБА_1 необхідно стягувати заборгованість, що утворилась перед ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Доводи апеляційної скарги стовно того, що відповідач до цього часу не зареєстрував у передбаченому законом порядку своє право власності та не має можливості користуватися належним йому майном, відтак, на нього не можна покладати обов`язок з оплати послуг з теплопостачання, суд до уваги не приймає, оскільки факт проведення чи не проведення реєстраційних дій не підмінює собою факту наявності у особи відповідного права, яке підтверджене у визначений законом спосіб судове рішення. Відсутність державної реєстрації права власності не вказує на відсутність такого права у відповідача.

Згідно наданого позивачем розрахунку, сума боргу по оплаті послуг теплопостачання у квартирі АДРЕСА_1 за період з 17 листопада 2017 року по 01 січня 2019 року становить - 7783,1 грн. (834,53/2)+936,07+1376,26+1149,75+1242,3+245,87+122,83+988,53+1304,22), яка підлягає до стягнення з ОСОБА_1 . У визначеному розмірі, як з власника майна.

Також до стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає сума інфляції та 3% річних за період з 17 листопада 2017 року по 01 січня 2019 року, а саме:

Період розрахункуЗаборгованість3% річнихІндекс інфляції
З 17.11.2017р. по 30.11.2017р.417,270,554,01
Грудень 17р.1353,343,4524,36
Січень 2018р.2729,66,9549,13
Лютий 2018р.3879,358,9369,83
Березень 2018р.5121,6513,0592,19
Квітень 2018р.5367,5213,2396,62
Травень 2018р.5367,5213,2396,62
Червень 2018р.5367,5213,2396,62
Липень 2018р.5367,5213,2396,62
Серпень 2018р.5367,5213,2396,62
Вересень 2018р.5367,5213,2396,62
Жовтень 2018р.5490,3513,9998,83
Листопад 2018р.6478,8815,98116,62
Грудень 2018р.7783,119,83140,1
Всього: 162,111174,79

Заборгованість, що утворилась за період до 17.11.2017 року з ОСОБА_1 стягнута бути не може, оскільки він у період з 10.2014 року по 17.11.2017 року не був власником квартири АДРЕСА_1 , відтак, в цій частині вимоги ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.ч.6,7 вказаного закону якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27.08.2020 року цивільну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» в особі головного лікаря, який діє в інтересах ОСОБА_1 , третя особа - орган опіки та піклування Київської районної у місті Полтаві ради, про стягнення заборгованості, повернуто до Київського районного суду м. Полтави для вирішення питання про постановлення додаткового рішення у місячний строк.

У подальшому, як зазначено вище, додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 07 вересня 2020 року стягнуто з Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради як опікуна ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» судовий збір у розмірі 1690,48 грн.

Проте, місцевим судом питання розподілу понесених ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судових витрат було вирішено не вірно, з урахуванням наступного.

Установлено, що, за рішенням суду від 01 лютого 2016 року по цивільній справі № 552/7031/15, визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та встановлено над ОСОБА_1 опіку та призначено опікуном головного лікаря Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева ОСОБА_3 (а.с.101). Рішення набрало законної сили.

Також, вказаним рішенням суду установлено, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи за психічним захворюванням, безтерміново (а.с.124).

Відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Відтак, на відповідача ОСОБА_1 не може бути покладено обов`язок з компенсації понесених позивачем судових витрат, а такі підлягають компенсації за рахунок держави. За таких обставин додаткове рішення місцевого суду також підлягає скасуванню з вирішенням питання про розподіл судових витрат.

Як убачається з матеріалів справи, при подачі позову ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було сплачено 1921,00 грн., та, оскільки даним рішенням суду позовні вимоги задоволено частково, а саме на 32,78%, то на користь позивача підлягає компенсації сума судових витрат зі сплати судового збору в розмірі частки задоволених вимог, а саме 629,7 грн.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, поданоїна рішення суду від 07.07..2020 року та про задоволення скарги на додаткове рішення від 07.09.2020 року та скасування оскаржуваних рішень суду з постановленням нового рішення по суті спору з наведених вище підстав.

У відповідності до п.п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382, 383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі опікуна головного лікаря КП «Обласний центр з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» на рішення Київського районного суду м. Полтававід 07 липня 2020 року, - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі опікуна головного лікаря КП «Обласний центр з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» на додаткове рішенням Київського районного суду м. Полтава від 07 вересня 2020 року, - задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтававід 07 липня 2020 року та додаткове рішенням Київського районного суду м. Полтава від 07 вересня 2020 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» в особі головного лікаря, який діє в інтересах ОСОБА_1 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної у місті Полтаві ради, про стягнення заборгованості, - задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради як опікуна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» заборгованість за послуги теплопостачання з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних за період з 17 листопада 2017 року по 01 січня 2019 року в сумі 9120,00 (дев`ять тисяч сто двадцять гривень) грн.

Судові витрати понесені Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» зі сплати судового збору при подачі позову в сумі 629,70 (шістсот двадцять дев`ять гривень 70 коп.) компенсувати за рахунок держави.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ Т.О. Кривчун

СУДДІ Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак