РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1271/18

Провадження № 2/293/56/2020

11 січня 2020 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Бруховського Є.Б.,

секретаря судового засідання Давиденко Л.П.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Черняхові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 завдану злочинними діями матеріальну шкоду в розмірі 25905,74 грн. та 20000грн. моральної шкоди.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 14.06.2015 року відповідач ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці громадського транспорту поруч з Черняхівським ТМО по АДРЕСА_1 , умисно наніс йому три удари в область грудної клітини. Внаслідок отриманих ударів, він не втримався на ногах та впав на асфальтоване покриття проїжджої частини. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 , дочекавшись коли він підвівся на ноги, лівою рукою, стиснутою у кулак, умисно наніс удар в область носа. В результаті завданих ударів за вищевказаних обставин, ОСОБА_3 заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді оскольчатого перелому кісток спинки носа з викривленням носової перетинки, рани та синця на спинці носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з підстав наведених у ньому, просив позов задоволити та не заперечував проти винесення заочного рішення у справі в зв"язку із повторною неявкою відповідача.

Відповідач ОСОБА_3 повторно не з"явився в судове засідання, причини неявки суду не повідомив, тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, вирішивши її на підставі наявних в ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача , оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст.4 ЦПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 14.06.2015 року, перебуваючи на зупинці громадського транспорту поруч з Черняхівським ТМО, що по АДРЕСА_1 , умисно наніс ОСОБА_2 три удари в область грудної клітини. Внаслідок отриманих ударів, ОСОБА_2 не втримався на ногах та впав на асфальтоване покриття проїжджої частини дороги. Після чого, ОСОБА_3 , дочекавшись коли ОСОБА_2 підвівся на ноги, лівою рукою, стиснутою у кулак, умисно наніс удар в область носа.

В результаті завданих ударів за вищевказаних обставин, ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_2 тілесні ушкодження у вигляді оскольчатого перелому кісток спинки носа з викривленням носової перетинки, рани та синця на спинці носа, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я. Вказані факти стверджуються ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 18.06.2018 року про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 125 КК України у зв"язку із закінченням строків давності. Цивільний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 залишений без розгляду. Ухвала суду є чинною та набрала законної сили 15.11.2018 року.

Відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_2 , після завданих йому ОСОБА_3 тілесних ушкоджень пройшов курс лікування, два оперативних втручання, пройшов курс реабілітації, що стверджується медичними документами та чеками на придбання ліків (а.с.12-20). Розмір матеріальної та моральної шкоди відповідачем не спростований .

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини.

З огляду на це та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода , заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відтак, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні даного спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягає: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінюючи надані позивачем докази по справі, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі докази знаходяться у об"єктивному взаємозв"язку між собою та іншими матеріалами справи є достатніми та достовірними, не спростовані представником відповідача.

За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було спричинено легких тілесних ушкоджень, що потягло за собою лікування останнього та завдало останньому значних матеріальних затрат.

У відповідності до ст.23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.п.3, 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

При визначені розміру відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд враховує вимоги розумності і справедливості, характер та тривалість заподіяння позивачу страждань, можливість відновлення попереднього стану та вважає, що достатнім розміром для компенсації такої шкоди буде сума в розмірі 20 000 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача. При цьому, суд вважає встановленим, що неправомірними діями відповідача позивачу було завдано фізичних страждань, незручностей в повсякденному житті, що завдали йому моральну шкоду у вищевказаному розмірі.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, оскільки останнім доведено наявність понесеної ним матеріальної та моральної шкоди з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1409,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1192 ЦК України , суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент. номер: НОМЕР_1 , прож.: АДРЕСА_3 , - 25905 (двадцять п"ять тисяч дев"ятсот п"ять) грн. 74 коп. матеріальної шкоди та 20000 (двадцять тисяч) гривень в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 на користь держави судовий збірв розмірі 1409,60 грн. на користь держави (адреса: вул.Липська, 18/5, м.Київ, 01601; ); отримувач - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106 "Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України)".

До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем на рішення може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Головуючий- суддя: Є.Б. Бруховський