Справа № 629/5711/20
Провадження № 2/629/1590/20
УХВАЛА

09 грудня 2020 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Смірнова Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третіх осіб: приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третіх осіб: приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання виконавчого напису №48753 від 23 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості в розмірі 18350,01 грн.

Вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Разом із тим, позовна заява не відповідає наголошеній вище вимогі цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, згідно з чинним законодавством України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Виходячи зі змісту позовних вимог, позивачу необхідно роз`яснити наступне.

Прохальна частина позову має особливо важливе значення при розгляді справи з огляду на застосування принципу диспозитивності розгляду, оскільки є тією формою захисту, яку просить позивач у суду, тому вона має бути чітко та конкретизовано сформульовано.

Позивачем до позову додано постанову ВП №63196688 від 03.11.2020 року, з якої вбачається, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. перебуває виконавчий напис №48753 від 23 вересня 2020 року, виданий приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С., про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості в розмірі 18350,01 грн.

Разом з тим, зі змісту прохальної частини позову вбачається вимога позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису №48753 від 23 вересня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Гораєм О.С. про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості в розмірі 18350,01 грн.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи та поданого позову, між сторонами виник цивільно-правовий спір щодо визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису про стягнення заборгованості з позивача на користь відповідача.

Так, вимоги пункту другого прохальної частини позову необхідно викласти у спосіб, передбачений законом для захисту цивільних прав, оскільки формулювання «про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на заробітну плату» не є способом захисту цивільних прав та суперечить закону.

Враховуючи зазначене, слід звернути увагу, що заявлені ОСОБА_1 у прохальній частині позовної заяви вимоги мають розбіжності з поданим на обґрунтування позову документами та не відповідають наданим матеріалам, що в подальшому може унеможливити ухвалити повне, ясне, чітке рішення по суті заявлених вимог та не зможе бути реалізовано в майбутньому, в якості виконання рішення суду, та захистити права та інтереси позивача. Вибір способу захисту і відповідно формулювання позовних вимог повинно здійснюватися з врахуванням правила ефективності (на вибір позивача), проте одночасно з врахуванням суті спору та можливістю в подальшому реалізації майбутньому виконання цього рішення суду.

З огляду на викладене, позивачем не дотримано вимог у формулюванні прохальної частини вказаних вимог, а тому вказаний недолік підлягає усуненню.

Крім того, позивачем разом з позовною заявою подано клопотання про зупинення виконання виконавчого документу, яке по суті є заходом забезпечення позову.

Суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову (ч. 1 ст. 149 ЦПК України).

Суд звертає увагу, що відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову визначені положеннями 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Разом з тим, позивачем вказаних вимог не дотримано, не подано окрему заяву про вжиття заходів забезпечення позову, не вказано відомості, які необхідно зазначити у такій заяві відповідно до ст.151 ЦПК України, не надано доказів сплати судового збору за подання заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, суд позбавлений можливості розглянути зазначену вимогу в позовній заяві на стадії відкриття провадження та прийняти будь-яке процесуальне рішення, позивачу необхідно звернутись до суду з заявою про забезпечення позову, яка повинна відповідати змісту і формі заяви відповідно до ст.151 ЦПК України та порядку подання заяви про забезпечення позову відповідно до ст.152 ЦПК України.

За таких обставин, позивачу необхідно визначитись із змістом позовних вимог, а в разі необхідності - звернутись з відповідними заявами чи клопотаннями у відповідності до вимог чинного цивільного-процесуального законодавства, які подаються окремо від позову та за якими суд матиме можливість прийняти певне процесуальне рішення.

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Від змісту позовної заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо. Від змісту позовної заяви залежать позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Керуючись ст.ст.185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», третіх осіб: приватного нотаріуса Житомирського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Смірнова