Дата документу 08.01.2020
ЄУ № 942/11/20
Провадження №2/942/236/20
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2020 року смт. Новопсков

Суддя Новопсковського районного суду Луганської області Чалий А.В., розглянувши позовну заяву Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до Новопсковського районного суду Луганської області з позовною заявою, в якій просить стягнути надміру виплачених коштів у вигляді щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 18560,06 грн. Крім того, позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Посилання представника позивача на майновий стан, як на підставу для відстрочення сплати судового збору, суд вважає необґрунтованим, оскільки надані представником позивача документи не підтверджують того, що його майновий стан перешкоджав сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Враховуючи, що відстрочка сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, а також враховуючи, що в обґрунтування доводів клопотання представником позивача не надано достатніх доказів на підтвердження того, що на час подачі позову майновий стан позивача перешкоджав сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, клопотання про відстрочку сплати судового збору задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175, 177 ЦПК України:

-в матеріалах заяви відсутні відомості про сплату судового збору;

- в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем зазначені не всі відомості про особу відповідача: реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер та серія паспорту, адреса електронної пошти відповідача;

- в порушення п.п. 8, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить зазначення щодо наявності у позивача або інших осіб оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншої позовної заяви з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне надати позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків наявних у позовній заяві.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву Управління соціального захисту населення Новопсковської районної державної адміністрації Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши йому строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: А.В. Чалий