ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1868/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №2305/795/12 Категорія: на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргуОСОБА_2 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 жовтня 2020 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування заяви посилалося на те, що рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області по справі №2305/795/12 від 27 липня 2012 року був задоволений позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1448/ФКВ-07 від 10 вересня 2007 року в розмірі 140 069,23 грн та судового збору 1400,69 грн, а також витрати на публікацію в газеті 540 грн.

На підставі зазначеного рішення судом видано виконавчий лист по справі №2305/795/12.

Постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито ВП №50849706 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості.

Станом на 13 серпня 2020 року зазначене виконавче провадження перебуває на виконанні, державним виконавцем вчиняються заходи примусового виконання.

15 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір №2258/К про відступлення прав вимоги, відповідно до якого до заявника перейшло право вимоги за Договором кредиту №1448/ФКВ-07 укладеного 10.09.2007 р. між ТОВ «Український промисловий банк» (який в свою чергу відступив право вимоги на користь ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_2 . Первісний кредитор відступив право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами поруки, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

Просив суд замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні №50849706 з ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансовакомпанія «Дніпрофінансгруп».

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 жовтня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.

Замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (місцезнаходження якого: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38 , ) у виконавчому провадженні № 50849706 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.07.2012 року у справі № 2305/795/12 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1448/ФКВ-07 від 10.09.2007 року, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», місцезнаходження якого: м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, офіс 205 ().

Ухвала суду мотивована тим, що враховуючи, що між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» був укладений договір про відступлення прав вимог за кредитним договором, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №1448/ФКВ-07 від 10.09.2007 р., який був укладений між ТОВ «Український промисловий банк» (який в свою чергу відступив право вимоги на користь ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 , то суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження обґрунтована та підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_2 вказує, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому просив її скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржнику не було відомо про розгляд даної заяви у суді першої інстанції, а тому він був позбавлений права на правовий захист, скористатися правовою допомогою та подати відповідне заперечення.

Крім того, рішенням суду від 27 липня 2012 року стягнуто 140 069,23 грн боргу, однак згідно заяви ПАТ «Дельта Банк», що була подана до державної виконавчої служби, загальний борг складає 96 221,37 грн. Дана різниця в сумі є суттєвою та безпосередньо впливає на права і обов`язки ОСОБА_2 . Також, судом не було встановлено, чи перебуває на даний час зазначений виконавчий документ на виконанні в органах ДВС і яка саме фактична сума боргу залишилася на даний час до стягнення.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» щодо суми стягнення вказало, що рішенням Звенигородського районного суду Чекраської області було задоволено позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1448/ФКВ-07 від 10.09.2007 року в розмірі 140 069,23 грн та судового збору 1 400, 69 грн, а також витрати понесені на публікацію в газеті 540 грн. На підставі зазначеного рішення судом видано виконавчий лист у справі №2305/795/12. Постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито ВП №50849706 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості.

На даний момент зазначене виконавче провадження перебуває на виконанні, державним виконавцем вчиняються заходи примусового виконання, тобто ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» ніяким чином не змінював суму, що підлягає стягненню.

18 листопада 2020 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки за останній час в країні спостерігається досить високі темпи зростання захворювання на COVID-19, а він є особою похилого віку та перебуває в групі ризику.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність в судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період короно вірусної хвороби (COVID-19)» 17 березня 2020 року №533-ІХ внесені до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» 23 вересня 1999 року №1105-ХІV і пп. 5-1 ч. 1 ст. 22 зазначеного Закону встановлений додатковий страховий випадок, за яким надається допомога по тимчасовій непрацездатності. Особливий порядок видачі листків непрацездатності під час карантину передбачено розділом 5 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом МОЗ від 13.11.2001 р. №455.

Колегія суддів враховує, що саме лікуючий лікар визначає на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19.

ОСОБА_2 не надав належних підтверджень захворювання ним на COVID-19 чи перебування на самоізоляції у зв`язку із підозрою на вказану хворобу. При цьому доводи скаржника про зростання захворюваності на COVID-19 в країні не є поважною причиною для відкладення розгляду справи.

Слід також зауважити, що ОСОБА_2 не був позбавлений права та можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відео конференції поза межами приміщення суду, проте не скористався своїм правом.

З метою дотримання строків розгляду справи, судова колегія приходить до висновку про розгляд справи за відсутності скаржника.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає зазначеним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області 27 липня 2012 року був задоволений позов ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість по кредитному договору №1448/ФКВ-07 у розмірі 140 069,23 грн та стягнуто судовий збір у розмірі 1400,69 грн, а також витрати на публікацію в газеті 540 грн (а.с.29-30).

В рішенні зазначено, що 30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», АТ «Дельта Банк» та Національним банком України був укладений договір про передачу активів та кредитних зобов`язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь АТ «Дельта Банк».

На підставі зазначеного рішення судом видано виконавчий лист по справі №2305/795/12 (а.с.27).

Постановою про відкриття виконавчого провадження було відкрито ВП №50849706 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 96221, 37 грн (а.с.28).

Станом на 13 серпня 2020 року зазначене виконавче провадження перебуває на виконанні у Звенигородському МР ВДВС ЦМУ МЮ (м.Київ) (а.с.17).

15 червня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» був укладений договір №2258/К про відступлення прав вимоги. Згідно Договору від 15 червня 2020 року, право вимоги за Договором кредиту №1448/ФКВ-07 укладеного 10вересня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» (який в свою чергу відступив право вимоги на користь ПАТ «Дельта Банк») та ОСОБА_2 . Первісний кредитор відступив право вимоги на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами поруки, договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами.

В Додатку до Договору №2258/К про відступлення прав вимоги від 15 червня 2020 року загальна заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором 400 707,60 грн (а.с. 16).

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою ОСОБА_2 вказував, що існує розбіжність між сумою, яка стягнута судовим рішенням та сумою, яка пред`явлена банком до виконання, і крім того, вказував, що судом не перевірено чи перебуває наразі даний виконавчий лист на виконанні.

Відповідно до частини першої статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм, зокрема пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) відбувається вибуття кредитора.

Заміна кредитора можлива поза межами виконавчого провадження у разі відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило про заміну сторони виконавчого провадження незалежно від того, відкрите воно чи ні.

Таким чином, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, матеріалами справи встановлено, що наразі на виконанні в державній виконавчій службі перебуває виконавче провадження №50849706 з примусового виконання виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в сумі 96221, 37 грн.

Згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

Встановлено, що сума, яка стягується за виконавчим листом є меншою, ніж встановлений судовим рішенням розмір заборгованості, тому колегія суддів не вважає, що порушуються права ОСОБА_2 .

Доказів про відсутність у нього боргу за судовим рішенням, ОСОБА_3 не надав та такими доводами апеляційну скаргу не обґрунтовував.

Колегія суддів зазначає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Щодо доводів ОСОБА_2 в частині не повідомлення його судом першої інстанції про дату, час та місце розгляду заяви, то колегія суддів враховує наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини третьої статті 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Частинами першою, третьою, п`ятою, шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їх згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Із матеріалів справи вбачається, що розгляд заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні в суді першої інстанції, призначений на 02 жовтня 2020 року, відбувся у відкритому судовому засіданні без належного повідомлення про час і розгляд справи боржника ОСОБА_2 .

Інформація про вручення надісланої судом першої інстанції судової повістки про розгляд заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні 02 жовтня 2020 року, адресована на ім`я ОСОБА_2 , в матеріалах справи відсутня, що свідчить про те, що фіксації отримання заявником кореспонденції немає.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 3 частини третьої статті 376 ЦПК передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

В апеляційній скарзі апелянт одним із доводів як підставу для скасування судового рішення зазначив не повідомлення його судом про час та місце розгляду справи, які підтверджуються матеріалами справи.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та розглянуто справу за відсутності ОСОБА_2 , відомості про належне повідомлення якого відсутні, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення в порядку п. 3 ч.3 ст. 376 ЦПК України.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження в суді апеляційної інстанції, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 02 жовтня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну сторонни виконавчого провадження задовольнити.

Замінити сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (місцезнаходження якого: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 38 , ) у виконавчому провадженні № 50849706 з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 27.07.2012 року у справі № 2305/795/12 за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1448/ФКВ-07 від 10.09.2007 року, на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», місцезнаходження якого: м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, офіс 205 ().

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 26 листопада 2020 року.

Судді