Справа №463/4815/20
Провадження №2-с/463/81/20
УХВАЛА

про скасування судового наказу

26 листопада 2020 року суддя Личаківського районного суду м. Львова Стрепко Н.Л., розглянувши заяву боржника ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 23 липня 2020 року у справі №463/4815/20, -

в с т а н о в и в:

23 липня 2020 року Личаківським районним судом м. Львова на підставі заяви Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованості за послуги з центрального опалення за період з 1 березня 2016 року по 30 квітня 2020 року в розмірі 8550,46 грн., а також 1146,01 грн. інфляційних втрат, 489,42 грн. трьох процентів річних та 210,20 грн. судового збору.

25 листопада 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить поновити строк на подачу заяви про скасування судового наказу, а також скасувати судовий наказ. Подану заяву мотивує тим, що з судовим рішенням та вимогами заявника категорично не погоджується. Вважає безпідставним видачу судового наказу у справі № 463/4815/20 за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення з нього заборгованості за надані послуги з центрального опалення у зв`язку з відключенням його квартири у 2012 році від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, законність чого підтверджується Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №1079 від 28 грудня 2011 року про надання дозволу на відключення від мережі центрального опалення і влаштування індивідуальних систем опалення в квартирах №№ 99,101. 104, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 110,113.116, ІНФОРМАЦІЯ_2 на АДРЕСА_2 та Актом про відключення квартири АДРЕСА_3 (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, який складено та підписано 31 липня 2012 року комісією у складі представника власника будинку - ТзОВ РЕД «Карпатбудсервіс», представника монтажної організації - ПП «Берлин Престижбуд», представника виробника послуг з ЦО і ГВП ЛМКП «Львівтеплоенерго» та власника квартири АДРЕСА_3 . Вказує, що представник заявника був безпосереднім учасником відключення його квартири від централізованого опалення та водопостачання, що свідчить про беззаперечну обізнаність заявника із незаконністю своїх вимог. Зазначає, що з дати відключення його квартири від централізованого опалення жодних послуг заявником йому не надавалося, жодних договорів між ними не підписувалося, до жодних договорів він не приєднувався в зв`язку із відсутністю потреби у послугах заявника, також відсутнє опалення будинку в місцях загального користування, що підтверджується Довідкою ОСББ «Зелена-115» від 24 листопада 2020 року. Також вказує, що заявником було пропущено строк позовної давності, оскільки заявник просив суд стягнути з нього заборгованість за період з 1 березня 2016 року по 30 квітня 2020 року, тобто більше ніж за 3 роки до звернення до суду. Крім цього, заявником не може бути надано належних доказів, які б підтверджували сам факт існування договірних правовідносин між ним та ЛМКП «Львівтеплоенерго», оскільки жодних договорів із заявником він не підписував. З огляду на наведене вище вважає, що підстав нараховувати йому плату за ненадані заявником послуги з серпня 2012 року у останнього відсутні, що свідчить про спірність його вимог, а відтак, й незаконність видачі судового наказу за такими вимогами.

Щодо поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу зазначає, що 24 листопада 2020 року оплачуючи комунальні послуги у касі банку дізнався про нарахування йому ЛМКП «Львівтеплоенерго» та стягнення на свою користь оплати з теплопостачання, інфляційних витрат, 3% річних та судових витрат. Того ж дня з розміщеної на офіційному сайті Судової влади інформації, він дізнався про видачу 23 липня 2020 року Личаківським районним судом м. Львова судового наказу у справі №463/4815/20 за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» про видачу судового наказу про стягнення з нього заборгованості. Вказує, що не отримував копії судового наказу та заяви про його видачу з додатками у встановленому законом порядку, що позбавило його можливості вчасно захистити свої права та подати заяву про скасування судового наказу протягом 15-ти днів з дня його вручення до суду, який його видав, а тому недотримання ним строку оскарження судового наказу виникло не з його вини, а виключно внаслідок необізнаності про видачу такого наказу судом.

Оглянувши матеріали заяви про скасування судового наказу та матеріали справи №463/4815/20, провадження 2-н/463/533/20, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 5 ст. 170 ЦПК України встановлено, що заява про скасування судового наказу має містити клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Матеріали заяви про скасування судового наказу містять клопотання про поновлення строку на подачу заяви про скасування судового наказу.

З матеріалів справи №463/4815/20, провадження №2-н/463/533/20 вбачається, що судовий наказ було видано 23 липня 2020 року, такий надсилався боржнику, однак лист з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повернувся до суду без вручення, що стверджується наявними матеріалами справи. З заявою про скасування судового наказу боржник звернувся 25 листопада 2020 року, вказавши що про наявність судового наказу йому стало відомо 24 листопада 2020 року, будь-які інші дані стосовно належного отримання судового наказу боржником у суду відсутні, відтак суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення боржнику пропущеного строку на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу.

За умовами ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника та посилання на те, що його квартиру відключено від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, з дати відключення жодних послуг заявником йому не надавалося, жодних договорів між ними не підписувалося та до жодних договорів він не приєднувався, наведене свідчить про наявність спору про право та оскільки при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

За таких обставин подана заява про скасування судового наказу підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 171, 260, 261 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

заяву боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Судовий наказ, виданий Личаківським районним судом м. Львова 23 липня 2020 року у справі №463/10799/19, провадження №2-н/463/533/20 за заявою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про стягнення з ОСОБА_1 на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» заборгованості за послуги з центрального опалення за період з 1 березня 2016 року по 30 квітня 2020 року в розмірі 8550,46 грн., а також 1146,01 грн. інфляційних втрат, 489,42 грн. трьох процентів річних та 210,20 грн. судового збору.

Роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Стягувач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго», місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Данила Апостола, 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України05506460.

Боржник: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя: Стрепко Н.Л.