Провадження № 2/727/160/20
08 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Смотрицького В.Г.
при секретарі Кицинюк С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він - ОСОБА_1 , є власником квартири АДРЕСА_1 . В даній квартирі зареєстровані: він, як власник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його колишня дружина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
З відповідачем по справі - ОСОБА_2 він перебував у зареєстрованому шлюбі з вересня 2001 року, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.10.2014 року.
Відповідач - ОСОБА_2 з 2008 року зареєстрована, але за вищевказаною адресою не проживає, тобто її реєстрація носить суто формальний характер.
Реєстрація Відповідача в квартирі, чинить перешкоди у її користуванні, що проявляється у труднощах при отриманні певних довідок, субсидій та компенсацій, а для вчинення окремих видів правочинів щодо нерухомого майна необхідна згода усіх зареєстрованих осіб. Також вартість комунальних послуг рахується з врахуванням осіб, які проживають у квартирі, що покладає додаткові витрати на утримання майна й відповідно порушує мої права.
Відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має.
Йому, як власнику квартири АДРЕСА_1 відповідач перешкоджає вільно володіти, користуватися та розпоряджатися його приватною власністю.
Вважав, що ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім того не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення.
А тому просив суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 жовтня 2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся з письмовою заявою, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку, про поважні причини неявки суд не повідомила.
За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалює заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що позивач по справі є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 03.12.1999 р. (а.с. 12). Відповідач ОСОБА_2 є колишньою дружиною позивача і перебувала з ним в шлюбі з 23.09.2001 р. по жовтень 2014 р., що підтверджується копією рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.13), зареєстрована в спірній квартирі, що підтверджується копією паспорта відповідача (а.с. 10-11). однак не проживає в ній з 2008 року, що підтверджується Актом від 01.10.2019 р. (а.с.6).
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
У відповідності до ст.319 ЦК України, «Власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону».
За нормами ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Право третіх осіб на користування майном, що належить на праві власності інший особі, повинно бути доведено та підтверджено належними правовими підставами та доказами, що відповідають вимогам, визначеним ст.ст. 77,78,79,80 ЦПК України.
Статтею 405 ЦК України визначено право членів сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Враховуючи вищенаведене суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319, 369, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263, 265, 268, 280 - 289 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме - квартирою АДРЕСА_1 .
З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 10 січня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: