Справа № 638/1053/20
Провадження № 2/638/2489/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Куценко К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , поданого представником ОСОБА_2 , до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення спадщини у вигляді недоотриманих пенсійних виплат, -

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова в інтересах ОСОБА_3 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківськй області, в якому просить стягнути з відповідача суму у розмірі 44 676,32 грн. в якості недоотриної пенсії після померлої бабці ОСОБА_4 , що є спадщиною для позивача.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на території міста Кадіївка, що є зоною проведення операції об`єднаних сил, померла бабця позивача ОСОБА_4 , яка будучи пенсіонером, тривалий час за життя, не отримувала пенсію, у звязку з чим на час її смерті заборгованість за пенсійними виплатами склала суму у розмірі 127 263,33 грн. Позивач ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, успадкована була вся сума недоотриманої пенсії 127 263,33 грн. В жовтні 2019 року позивач фактично отримав через відділення поштового зв`язку спадщину у вигляді недоотриманої пенсії, але у розмірі 82 587,01 грн. У проведенні виплат решти із недоотриманої суми пенсії у розмірі 44 676,32 грн. позивачу було відмовлено листом відповіддю з посиланням на ст.46, 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважає таку відмову відповідача незаконною та необґрунтованою, оскільки позивач звернувся до відповідача як спадкоємець на підставі ст.1227 ЦК України, яка вказує, що сума заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним отримані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Позивач вважає, що прийнявши спадщину після померлої, сума недоотриманої пенсії вже є коштами, які ввійшли до складу спадщини, на які позивач отримав встановлене законом право, про що є відповідне нотаріальне свідоцтво. Тому відповідач безпідставно відмовив у виплаті всієї суми пенсії, що належала померлій та залишилась недоотриманою у зв`язк з її смертю.

Ухвалою від 29.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Уповноваженим представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що управління не згодне з позовними вимогами. В обґрунтування чого зазначає, що ОСОБА_3 звернувся до управління 02.10.2019 року із заявою про виплату суми недоотриманої пенсії, що належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом загальна сума недоотриманої пенсії померлої складає 127 263,33 грн.. Зазначає, що відповідно до ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, нарахованої суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більше як за 12 місяців виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Виходячи з викладеного, розмір виплати недоотриманої пенсії було переглянуто і розраховано відповідно до ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV. Після розрахунку в жовтні 2019 року центром поштового зв`язку №61064 ОСОБА_3 було виплачено суму недоотриманої пенсії в розмірі 82587,01 грн.. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою суду від 13.04.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не зв`явився, його представик просив справу розглянути без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлявся, просив справу розглянути без участі представника управління.

Згідно ч. 1 ст.223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність осіб, які в судове засідання не з`явились, на підставі письмових доказів, що містяться в матеріалах справи та з урахуванням заяв по суті справи.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 10, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 05.07.2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої увійшла недоотримана пенсія у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області у сумі 127 263,33 грн., яка належал померлій.

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Скиба Т.В., ОСОБА_3 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 . Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії в розмірі 127 263,33 грн., належність якої померлій підтверджується листом Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області від 06.09.2019 року №3512/04.20-20.

Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи вбачається, що позов подано з метою захисту спадкових прав позивача, оскільки предметом заявлених позовних вимог є стягнення нарахованих, але не отриманих спадкодавцем позивача за життя сум пенсії, тобто виплат, які є спадковою масою і не стосуються порядку нарахування соціальних виплат. Тобто вимоги є майновими (стягнення грошових коштів), а правовідносини між сторонами - цивільними. Спір має приватноправовий характер і підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст..1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зі зміст уст.1227 ЦК України вбачається, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зміст ч. 3 ст. 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд зазначає, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна.

При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи, що позивач має право як спадкоємець на отримання нарахованих, але не виплачених в повному обсязі сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя, проаналізувавши в сукупності надані докази, а також беручи до уваги те, що згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов до висновку, що позов ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов ОСОБА_3 задоволено у повному обсязі, і ним при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., сплачену суму судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, ст.ст.1218, 1219, 1227 ЦК України, ст.ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10-13, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про стягнення спадщини у вигляді недоотриманих пенсійних виплат задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_3 грошові кошти у вигляді недоотриманої суми спадщини в розмірі у розмірі 44 676 (сорок чотири тисячі шістсот сімдесят шість) гривень 32 копійки, які належать йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.2019 року.

Стягнути з Головного управління пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харковапротягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення складений 16.06.2020 року.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, , м.Харків, м-н Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх.

Головуючий суддя: Д.В.Цвірюк