Провадження № 2/638/4281/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

за участю секретаря Подосокорської А.О.

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

14.08.2020 позивач ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 22.11.2003 між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них повна відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, шлюб та обов`язки. Постійні сварки зробили життя у шлюбі нестерпним. Вони втратили почуття любов та поваги один до одного і стали зовсім чужими людьми, можливість зберегти сім`ю не має, подружні відносини припинені з квітня 2020. У зв`язку з чим позивач просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище залишити « ОСОБА_7 ».

Заперечуючи проти позову відповідачем подано клопотання про надання строку для примирення, у якому зазначено, що він бажає зберегти сім`ю, а тому просить надати строк для примирення до 02.06.2021.

У судовому засіданні позивач наполягала на розірвання шлюбу, зазначила, що категорично заперечує проти примирення, оскільки в цьому не має сенсу, жити з відповідачем не може, в сім`ї тяжка обстановка, з відповідачем не може досягти загальної думки щодо виховання дітей. Окрім того, ОСОБА_2 не надає матеріальну допомогу, не сплачує комунальні послуги, дітям надає кошти лише на своїх умовах, проте не сплачує за гуртки, які відвідують діти.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, зазначив, що наполягає на примирення, протягом останніх пів року стосунки з позивачем покращились, стали більш довірливими, у зв`язку з чим просить не розривати шлюб, зберегти сім`ю та надати строк для примирення.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав клопотання відповідача щодо надання строку для примирення, просив надати можливість зберегти сім`ю.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22.11.2003 у Відділі реєстрації актів громадського стану Ізюмського міського управління юстиції, актовий запис 411.

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Примирення сторін неможливе.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивачем висловлено бажання іменуватись прізвищем « ОСОБА_7 ».

Суд не вбачає підстав для надання строку для примирення у зв`язку з наступним:

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За правилами ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Закріплена у статті 111 СК України норма є диспозитивною, тому суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто у випадку виявлення під час розгляду справи обставин або фактів, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Відповідачем ОСОБА_2 не доведено можливості збереження шлюбу, що розірвання шлюбу буде суперечити інтересам подружжя або дітей.

Надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком.

Шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Окрім того, суд зазначає, що позов про розірвання шлюбу ОСОБА_1 пред`явлено 14.08.2020, судове засідання у справі призначено 02.12.2020, тобто відповідач не був позбавлений можливості в цей проміжок часу вжити заходів щодо примирення без ухвали суду. Проте як зазначає позивач у судовому засіданні відповідачем не вживалось будь- яких заходів для примирення.

Аналогічні висновки щодо строку для примирення висловлені у постанові Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 522/10988/15-ц.

Приймаючи до уваги викладене суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило інтересам позивача, а відмова у розірванні шлюбу могла б свідчити про примушування ОСОБА_1 до шлюбу проти її волі, яка категорично заперечувала проти примирення.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і керуючись ст.ст.12, 76, 81, 141, 259 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 22.11.2003 у Відділі реєстрації актів громадського стану Ізюмського міського управління юстиції, актовий запис 411 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивач залишити прізвище « ОСОБА_7 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили, надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки у актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, яким повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований АДРЕСА_2 .

Суддя: І.В. Семіряд