АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2020 року

м. Чернівці

справа № 2-1079/10

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Вовкун Н.Ю.

боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2

стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє Петренко Віталій Олександрович, на ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 5 жовтня 2020 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Смотрицький В.Г.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

В травні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГІГ-АНТ» (далі ТзОВ «ГІГ-АНТ») звернулося до суду з заявою.

Заявник просив замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі ПАТ «КБ «Надра») на ТзОВ «ГІГ-АНТ» щодо виконання виконавчого листа №2-1079/2010 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №ZZZ560773 від 22 березня 2007 року у сумі 125 772 долари США 42 центи.

Посилався на те, що 24 червня 2010 року Шевченківським районним судом міста Чернівці було видано виконавчий лист №2-1079/2010 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №ZZZ560773 від 22 березня 2007 року у сумі 125 772 долари США 42 центи.

16 січня 2020 року ТзОВ «ГІГ-АНТ» та ПАТ «КБ «Надра» уклали договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за яким банк відступив шляхом продажу ТзОВ «ГІГ-АНТ» право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №ZZZ560773 від 22 березня 2007 року.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Чернівці від 5 жовтня 2020 року заяву задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «КБ «Надра» на ТзОВ «ГІГ-АНТ» щодо виконання виконавчого листа №2-1079/2010 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №ZZZ560773 від 22 березня 2007 року у сумі 125 772 долари США 42 центи.

Суд виходив з того, що ПАТ «КБ «Надра» відступив ТзОВ «ГІГ-АНТ» право вимоги до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором №ZZZ560773 від 22 березня 2007 року.

Заміна сторони у виконавчому провадженні може відбуватися як у відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто на будь-якій стадії процесу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції постановив ухвалу з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначав, що судом першої інстанції не враховано, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1079/2010 закінчився 20 квітня 2013 року.

В матеріалах справи відсутні докази про те, що ТзОВ «ГІГ-АНТ» набуло прав кредитора за кредитним договором №ZZZ560773 від 22 березня 2007 року.

В матеріалах справи відсутні докази про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-1079/2010.

Суд першої інстанції помилково посилався на статтю 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Узагальнені доводи та заперечень інших учасників справи

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 9 квітня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ «КБ «Надра» заборгованість в сумі 125 772 долари США 42 цента в солідарному порядку (а.с.69-70).

24 червня 2010 року Шевченківським районним судом міста Чернівці був виданий виконавчий лист №2-1079/2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором в сумі 125 772 долари США 42 центи (а.с.89).

16 січня 2020 року ПАТ «КБ «Надра» та ТзОВ «ГІГ-АНТ» уклали договір №GL3N014029 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

Згідно пункту 2.1 вказаного договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців та/або поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору (далі - боржники), включаючи права вимоги до правонаступників божників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за кредитними договорами, договорами про надання кредиту (овердрафту) та/або договорами поруки та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього договору (а.с.91-94).

У витягу з Додатку №1 до договору №GL3N014029 від 16 січня 2020 року зазначений боржник ОСОБА_1 (кредитний договір зі змінами і доповненнями №ZZZ560773 від 22 березня 2007 року) та поручитель ОСОБА_2 (договір поруки б/н від 22 березня 2007 року) (а.с.88).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Так, пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні приписи містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України «Про виконавче провадження.

Таким чином, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі) правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18), від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18), від 6 серпня 2020 року у справі № 2029/2-2180/11 (провадження № 61-4475св20), від 3 листопада 2020 року у справі 436/7574/12 (провадження № 61-4667св20).

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано, що «вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

З огляду на вказане аргумент апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що виконавче провадження у справі не було відкрито є помилковим.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-1079/2010 закінчився 20 квітня 2013 року.

Вказана обставина не позбавляє права стягувача на його заміну, оскільки судове рішення про стягнення суми боргу з боржників не виконане, а вимога є дійсною.

Вказаний висновок узгоджується з правовим висновком, який Верховний Суд виклав у постанові 6 серпня 2020 року у справі №2029/2-2180/11.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що ТзОВ «ГІГ-АНТ» набуло прав кредитора за кредитним договором №ZZZ560773 від 22 березня 2007 року. В додатку №1 до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 16 січня 2020 року №GL3N014029 не міститься інформація про заборгованість ОСОБА_1 , а лише вказуються реквізити укладеного між сторонами кредитного договору.

Вказане спростовується копіями договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 16 січня 2020 року №GL3N014029, витягу з додатку №1 до вказаного договору, які були подані до заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні (а.с.88,91-94).

Зокрема, в додатку №1 до договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 16 січня 2020 року №GL3N014029 вказані сума заборгованості боржника ОСОБА_1 та складові такої заборгованості, які існували на момент переходу прав вимоги до нового кредитора.

Безпідставним є аргумент апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково посилався на статтю 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Положення частини 5 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» регулюють правовідносини щодо заміни сторони у виконавчому провадженні, а тому суд першої інстанції правильно застосував вказану норму права до спірних правовідносин.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому її слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Чернівці від 5 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 4 грудня 2020 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна