Справа №442/3348/20
Провадження №2/442/944/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

08 липня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря судового засідання Рикало А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу №442/3348/20 провадження 2/442/944/2020 за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати за нею право власності на житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що будучи власником квартири в АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.1996 № 2915, мала намір розпорядитися належною нерухомістю. Проте, вчинити правочин продажу квартири не змогла через відсутність правовстановлюючого документу на майно. По вказаній причині її представник за довіреністю - ОСОБА_2 в лютому 2020 звернувся до Львівського державного нотаріального архіву Західного регіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів ) МЮ України з заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу від 16.08.1990 року на зазначену квартиру, однак 20 лютого 2010 року завідувач Львівським державним нотаріальним архівом Бичківська О.М. надала письмову відповідь за № 450/01-17, що в реєстрах вчинення нотаріальних дій першої Дрогобицької та Стебницької державної нотаріальної контори інформація щодо посвідчення договору купівлі - продажу квартири 16.08.1996 року за реєстровим № 2935- відсутня. Також в справах -нарядах Другої Державної нотаріальної контори «2-6. Договори про відчуження житлових будинків за 10.08-24.12.1996 р», «2-7. Договори про відчуження квартир за 09.08.-25.12.1996 року» зазначеного договору - не виявлений».

Таким чином, відсутність втраченого свідоцтва про право власності, унеможливлює позивачці здійснювати законні права володіння, користування та розпорядження своїм майном. У зв`язку з цим змушена звернутись до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, представник подав суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомивши причини неявки, про розгляд справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи у його відсутності не надходило, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надав. Суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з положеннями ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Також ч.1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частинами 3. 4 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.11.2019 № 188370059, відомості щодо об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - відсутні (а/с 9).

З копії будинкової книги від 14 січня 1997 року на квартиру АДРЕСА_2 з розділу І «Відомості про осіб, відповідальних за ведення книги та прописку в будинку» вбачається, що ОСОБА_1 зазначена як єдиний власник. Поряд з тим, в цій же будинковій книзі, прошнурованій, пронумерованій та засвідченої печаткою Дрогобицького МЕТІ і підписом відповідальної особи також є відмітка від 22.08.1996 року про те, що квартира за вищевказаною адресою, по технічному паспорту площею 41,8 кв.м. належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.1990 р. № 2915.

Також відповідно до змісту довідки від 25.05.2020 року КП Львівської обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО» дана квартира: дійсно зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16 серпня 1996 року за реєстр. № 2915, однак сам правовстановлюючий документ квартиру відсутній, збережена тільки технічна документація.

Таким чином в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що вищевказаним письмовими доказами по справі підтверджено факт належності права власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . Однак відсутність самого оригіналу, його копії позбавляють її можливості отримати і дублікат вказаного правовстановлюючого документу.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України,ст.ст. 11, 15, 16, 182,317, 321, 334, 392, ЦК України, суд

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою с. Баківці Жидачівського району Львівської області, право власності на житлову квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Нагірна О.Б.