Ухвала

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа №369/7041/17

провадження № 22-ц/824/15671/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на проживання, право реєстрації місця проживання та користування жилою площею,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на проживання, право реєстрації місця проживання та користування жилою площею.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням 26 листопада 2020 року позивач звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

В обґрунтування звернення до суду з апеляційною скаргою 26 листопада 2020 року ОСОБА_1 посилається на те, що вступна та резолютивна частини рішення, оприлюдненого в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21 жовтня 2020 року, останній не видавалась; у резолютивній частині рішення зазначено, що виготовлення повного тексту рішення відкладено до 29 жовтня 2020 року; позивач та її представник 13 та 16 листопада 2020 року звертались до суду першої інстанції з клопотаннями про прискорення виготовлення та видачі копії повного тексту рішення. Проте, повний текст рішення станом на час подання апеляційної скарги позивачем не отримано.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_1 апеляційну скаргу подано безпосередньо до Київського апеляційного суду, матеріали цивільної справи наразі в суді відсутні та перебувають в процесі витребування, тому суд не має можливості з`ясувати обставини щодо дотримання апелянтом строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції до надходження цивільної справи №369/7041/17.

Окрім указаного, позивач порушує питання про відстрочення сплати судового збору та зазначає, що є безробітною з 04 вересня 2020 року, самостійно утримує малолітню дитину та не має коштів на сплату судового збору у необхідному розмірі, на підтвердження чого долучає до апеляційної скарги довідку про доходи від 23 листопада 2020 року.

За змістом частини першої статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частино першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки коли суд може звільнити особу від сплати судового збору, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до довідки про доходи, виданої 23 листопада 2020 року за період з 04 вересня 2020 року по 31 жовтня 2020 рік, дохід апелянта складає 6 966,16 грн.

Проте, у наданій позивачем довідці відсутні відомості про дохід ОСОБА_1 за попередній рік.

Окрім того, ОСОБА_1 не долучено до апеляційної скарги доказів на підтвердження самостійного утримання малолітньої дитини, а також відсутності рухомого та нерухомого майна, відкритих рахунків у банківських установах на ім`я позивача, тощо.

З огляду на вказане, суд доходить висновку про те, що апелянтом не надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про її незадовільний майновий стан, який би перешкоджав останній сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Таким чином, доводи, наведені апелянтом, не дають підстав для задоволення її клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки на їх підтвердження не надано належних доказів, а безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

У відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вказані документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 940 грн (640 грн * 150%) на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача UA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
Згідно п.2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Згідно акту від 30 листопада 2020 року, складеного відділом забезпечення автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів №728, до апеляційної скарги не долучено її копію для відповідача.

З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надіслати на адресу Київського апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який відповідатиме вищевказаним нормам закону або надати належні та допустимі докази на підтвердження наявності підстав для відстрочення сплати судового збору; надати копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 жовтня 2020 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 02 січня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору або належних та допустимих доказів на підтвердження наявності підстав для відстрочення сплати судового збору, а також копії апеляційної скарги відповідно до учасників справи .

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець