Провадження № 2/761/128/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарях: Лукянчук А.О., Припутневич В.І., Карапетян А.С.,

Шлапаковій А.О., Позднякова В.С., Бондар О.Д.,

за участі позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про поділ майна в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

02 листопада 2016 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивачі просять: виділити їм в спільну часткову власність (по Ѕ частці кожній) в окрему ізольовану квартиру частку 38,65/100 квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 66,1 кв.м., у тому числі житловою площею 31,1 кв.м., до складу якої входять 2 житлові кімнати площею 12,5 та 18,6 кв.м., кухня - 8,6 кв.м., комора - 8,4 кв.м., коридори 13,2 кв.м., ванна - 2,5 кв.м. та вбиральня - 2,3 кв.м. та присвоїти новоутвореній квартирі №18-а.

Вимоги обґрунтовані тим, що всі сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності належить по 37/200 часток зазначеної квартири.

Як зазначають позивачі, у них склались неприязні стосунки щодо користування спірною квартирою, так як відповідачі чинять перешкоди в користуванні квартирою.

Згідно з висновком є технічна можливість виділу частки позивачів в натурі, а тому для захисту порушеного права позивачі звернулись до суду.

Позивачі в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність.

Відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 звернулись до суду з клопотанням про відкладення слухання справи, проте враховуючи, що відповідачі направляють до суду лише клопотання про відкладення слухання справи, в судові засідання не з`являються, суд вважає такі дії спрямовані на затягування розгляду справи, а тому заявлене ними клопотання було відхилено.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила.

А тому у відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін, які не з`явились в судове засідання.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, вислухавши позивачів, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності наступним особам:

-26/100 частин - ОСОБА_3 на підставі Договору дарування квартири від 10.09.1996 року;

-37/200 частин ОСОБА_2 на підставі Договору дарування частки квартири від 02.04.2002 року;

-37/200 частин ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.09.2014 року;

-22/100 частин ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі договору дарування частини квартири від 18.06.2004 року;

-15/100 частин ОСОБА_6 на підставі договору дарування квартири від 26.12.2005 року.

Крім того, як встановлено під час слухання справи, рішенням Радянського районного суду м.Києва від 26.01.2000 року було зобов`язано Радянську районну державну адміністрацію м.Києва провести приватизацію 37/100 частин квартири АДРЕСА_2 , а саме: жилих кімнат площею 18,6 та 12,5 кв.м., кухню площею 8,6 кв.м., ванну та туалет площею 6,8 кв.м., коридор площею 10,6 та 1,0 кв.м.. комору площею 5,39 кв.м. згідно поверхового плану Київського міського бюро технічної інвентаризації від 30.01.1998 року на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було видано свідоцтво про право власності на житло згідно з яким вони є власниками 37/100 частин в рівних частинах квартири АДРЕСА_2 загальною площею 69,1 кв.м.

Як встановлено в судовому засіданні, між сусідами склались неприязні стосунки, що підтверджується вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 25.12.2008 року (справа №1-154/08) та рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 22.08.2013 року (справа №761/1828/13-ц)

Ухвалою суду від 27.09.2017 року у справі була призначена будівельно-технічна експертиза для визначення можливості виділу в натурі частини квартири, яка належить на праві власності позивачам.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №24347/18-43 складеної 11.03.2019 року експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, з технічної точки зору виділити 37/100 часток квартири АДРЕСА_1 окрему ізольовану квартиру до складу якої входять: 2 житлові кімнати №6 та №5 площею 12,5 кв.м. та 18,6 кв.м. відповідно, кухня №7 площею 8,6 кв.м., комора №10 площею 8,4 кв.м., 2 коридори №9 та №11 площею 11,3 кв.м. та 1,9 кв.м. відповідно, ванна кімната №8 площею 2,5 кв.м. та вбиральня №15 площею 2,3 кв.м., загальною площею 66,1 кв.м., житловою площею 31,1 кв.м., можливо з відхиленням існуючого планування від діючих на час проведення дослідження будівельних норм. Також у висновку зазначено, що обладнати окремий вхід до 37/100 часток квартири АДРЕСА_1 згідно запропонованого виділу можливо шляхом влаштування вхідного дверного отвору до приміщення № 6 на місці віконного отвору (з демонтажем частини стіни під віконним отвором) та влаштування зовнішніх сходів.

За змістом ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Статтею 183 ЦК України визначено, щоподільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення.

Правовий режим спільної часткової власності визначається гл. 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Стаття 364 ЦК України визначає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Отже, кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості - компенсацію за нього, у власність. При цьому право спільної власності щодо суб`єкта, який виділив свою частку у натурі, припиняється. Проте якщо після виділу суб`єктів-співвласників залишилося хоча б двоє, право спільної часткової власності продовжує існувати - з перерозподіленими частками та, як правило, з видозміненим складом майна, яке перебуває у спільній частковій власності.

Верховний Суд України у абзаці першому пункту 6 постанови Пленуму "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 р. N 7 підкреслює, що судам при вирішенні справ про виділ у натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, слід мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

При цьому, відповідно до п.п. «а» п. 12, п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» та п.п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при поділі будинку в натурі, що є спільною частковою власністю, суди повинні мати на увазі, що це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом або за технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири, які відповідають розміру їх часток у приватній власності.

Виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується (ст. 152 ЖК України).

Як зазначено у висновку експерта, нижня частина стіни, яка знаходиться безпосередньо під віконним отвором приміщення №6 (від підвіконної дошки до рівня підлоги) не є несучою, оскільки не сприймає прикладеного навантаження додатково до своєї власної ваги, в тому числі від інших елементів будівлі (стін, перекриттів, даху).

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своєї частки в ньому, то здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яке відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна.

Отже, так як в судовому засіданні встановлено, що технічно можливо виділити в натурі частку квартири, яка належить на праві власності позивачам в окреме ізольоване приміщення, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги позивачів.

Крім того, на підставі положень статті 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів підлягають стягненню судові витрати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4, 77-81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про поділ майна в натурі- задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 168,9 кв. метрів.

Виділити у власність ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП не відомий, АДРЕСА_4 ) належні їм по 37/200 частин квартири АДРЕСА_2 ) в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, загальною площею 66,1кв. метрів, що складається з: приміщення №6 та №5 площею 12,5 кв.м. та 18,6 кв.м. відповідно, кухня №7 площею 8,6 кв.м., комора №10 площею 8,4 кв.м., 2 коридори №9 та №11 площею 11,3 кв.м. та 1,9 кв.м. відповідно, ванна кімната №8 площею 2,5 кв.м. та вбиральня №15 площею 2,3 кв.м..

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 4 274,03 грн., тобто по 1068,51 грн. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 19 червня 2020 року

Суддя: Н.Г.Притула