УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням, виселення,

в с т а н о в и в:

позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням, виселення.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше ніж десять днів з дня отримання заявником ухвали.

Згідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Згідно п. 4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

Крім того, відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає про самовільне зайняття та проживання відповідачів у спірному житловому приміщенні.

Однак в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не зазначено, чим підтверджується проживання відповідачів в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому з урахуванням викладеного позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується проживання відповідачів в квартирі, за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" суд повинен з"ясувати предмет позову(що конкретно вимагає позивач), підстави позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав).

Відповідно до вимог ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право і порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів..

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак зазначена норма визнає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити(реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнання права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить про встановлення порядку користування житловим приміщенням, однак у позовних вимогах зазначає про виділ їй в натурі кімнати площею 20,3 кв.м в квартирі АДРЕСА_3 .

З урахуванням викладеного позивачу необхідно уточнити спосіб захисту свого права та привести заявлені вимоги у відповідність до вимог чинного законодавства.

Також, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на відсутність у відповідачів правових підстав для проживання у спірному житловому приміщенні.

Однак у позові зазначає, що відповідач ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав заяву про прийняття спадщини, однак не оформив її за собою та почав користуватися спірним житловим приміщенням.

Тому для з`ясування підстав проживання відповідача ОСОБА_2 у спірному житловому приміщенні необхідно встановити, які саме нотаріальні дії здійснені після подання заяви про прийняття спадщини.

У зв`язку з чим суд роз`яснює право подання до суду клопотання про витребування спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

30 листопада 2020 року до відкриття провадження у справі позивач подала до суду письмову заяву, у якій просить повернути позовну заяву.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадку, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Отже, оскільки позивачем подано заяву про повернення позовної заяви, суд приходить висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням, виселення позивачу.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування житловим приміщенням, виселення повернути позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Н.Є.Арапіна