Номер провадження 22-ц/804/3191/20
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року

м. Бахмут

справа № 243/14652/19

провадження № 22-ц/804/3191/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого Хейло Я.В.,

суддів Мірута О.А., Тимченко О.О.

при секретарі Цимбал Д.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького апеляційного суду в місті Бахмут цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку на подання заяви для прийняття спадщини (суддя Сидоренко І.О.), ухваленого в приміщенні суду в місті Слов`янськ Донецької області,

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Слов`янської міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 . Після смерті останньої відкрилась спадщина, яка складається з 2/3 квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є її син ОСОБА_2 та позивач за правом представлення, оскільки його батько, який є другим сином померлої ОСОБА_3 ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На похоронах бабусі, ОСОБА_2 повідомив йому, що він не має права на спадщину після смерті бабусі, оскільки відповідач є єдиним спадкоємцем померлої , проживав зі спадкодавцем, яка все своє майно залишила йому. Він погодився з рішенням, яке прийняла за життя його бабуся та був впевнений, що остання залишила заповіт, у зв`язку з чим не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

10 грудня 2019 року йому зателефонував ОСОБА_2 і повідомив, що він має прийти до нотаріуса та подати заяву про відмову від спадщини, що залишилась після смерті бабусі. 13 грудня 2019 року він прибув до нотаріуса, де дізнався що він також є спадкоємцем, жодних розпоряджень на випадок своєї смерті його бабуся не залишила. Також нотаріус повідомила, що він мав у строк до 07 грудня 2019 року подати заяву про прийняття спадщини, оскільки є спадкоємцем та йому належить частка в спадковій квартирі, проте строк для прийняття спадщини він пропустив.

16 грудня 2019 року він подав заяву про прийняття спадщини, проте отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 511/02-31, оскільки ним пропущено строк на прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду.

Зазначає, що пропустив шестимісячний строк для подання заяви внаслідок того, що був введений в оману щодо наявності заповіту та відсутності у нього права на спадкування. Також він не мав можливості своєчасно подати заяву для прийняття спадщини, оскільки доглядає за іншою своєю бабусею, яка постійно потребує догляду та , не може самостійно пересуватись. Вважає, що обставини, які стали причиною пропуску ним строку для прийняття спадщини не залежали від його волі.

Просив суд визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_3 та складає ? частину від 2/3 часток квартири АДРЕСА_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28 лютого 2020 року замінено відповідача зі Слов`янської міської ради Донецької області на ОСОБА_2 , змінено процесуальний статус ОСОБА_2 з третьої особи на відповідача.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Визначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов`янськ Донецької області.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

В апеляційній скарзі відповідач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Звертає увагу, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які були б пов`язані з об`єктивними, непереборними труднощами щодо вчинення дій, спрямованих на прийняття спадщини у встановлений законом строк.

Посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 06.06.2018 року у справі №61-200св18, статтю 1272 ЦК України та зазначає, що посилання позивача у позові на ті обставини, що він повідомив йому про існування заповіту не відповідає дійсності та є особистою думкою позивача.

Позивач був обізнаний про смерть ОСОБА_3 , поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини суду не надав.

Посилається на практику Верховного Суду України, а саме постанови від 26.09.12 року у справі №6-85цс12, від 04.11.2015 року у справі №6-1486цс15, від 12.11.2018 року у справі №136/200/17, від 12.02.2018 року у справі №712/656/15-ц. та вважає, що рішення наведеним постановам Верховного суду не відповідає.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивачем ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Статіва О.В., подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17, положення статті 1272 ЦК України та зазначає, що законодавцем не визначено вичерпний перелік поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, отже вирішення питання поважності покладено на суд. Вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, суд оцінив поважність наведених позивачем підстав та прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Просила залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Степанченко О.С. в засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги повністю підтримали, просили її задовольнити, рішення суду скасувати.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, причину не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат Статіва О.В. в засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила її відхилити, рішення суду залишити без зміни.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом встановлено, що згідно зі Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 14 грудня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Слов`янськ Донецької області та його батьками є: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 .

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого повторно 20 грудня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, батько позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Слов`янськ Донецької області.

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 8 від 24 грудня 2019 року, батько позивача ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 у сел. Благодатне Ольгинського району Сталінської області, та його батьками є: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 .

Згідно зі Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 24 грудня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Слов`янськ Донецької області.

16.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся з заявою на ім`я приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_3 (а.с.64).

Постановою приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Паращук О.А. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини (а.с.65).

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що обставини зазначені позивачем є поважною причиною для надання додаткового строку на прийняття спадщини.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Як встановлено судом першої інстанції позивач ОСОБА_1 звернувся з заявою про прийняття спадщини, проте постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 грудня 2019 року, приватний нотаріус Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Паращук О.А. відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на одну другу частку спадкового майна, яке складається з двох третіх часток квартири, що розташована у АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини та вчинення такої дії суперечить законодавству України.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця.

Відповідно до частин 1, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначав, що пропустив цей строк, оскільки був введений відповідачем в оману щодо наявності заповіту померлої та крім того доглядає бабусю, яка постійно потребує його присутності та не може самостійно пересуватися.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09 листопада 2020 року у справі №466/5674/17 судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Також не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини введення позивача відповідачем в оману, оскільки такі аргументи заявника не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Догляд за бабусею також не свідчить про поважність пропуску позивачем строку для подання заяви для прийняття спадщини, оскільки позивачем не надано доказів, що на нього покладено обов`язок здійснювати такий догляд та він здійснював його постійно, протягом шести місяців, що передували зверненню до нотаріуса : акт про фактично спільне проживання позивача з бабусею ОСОБА_7 не містить дати його складання, а витяг з медичної карти ОСОБА_7 , в якому зазначено, що бабуся потребує стороннього догляду складено 16.12.2019 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, визначеного законом для прийняття спадщини (а.с.13-14).

Крім того, законом не заборонено можливість направлення заяви про прийняття спадщини на адресу нотаріуса поштою.

Отже, доводи апеляційної скарги про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на прийняття спадщини знайшли своє підтвердження, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування або зміни судового рішення та у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про скасування оскаржуваного рішення, з позивача на користь відповідача слід стягнути розмір сплаченого судового збору, який становить 1152 гривні 60 копійок. (а.с.108, 120)

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2020 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) гривні 60 копійок.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Я.В. Хейло

Судді: О.А. Мірута

О.О. Тимченко