Провадження № 22-ц/802/1133/20 Категорія: 48 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря судового засідання Губарик К. А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Покликався на те, що у липні 2018 року він придбав смартфон Xiaomi Redmi 5 3/32 Blue та передав його в користування своїй дочці ОСОБА_3 . 04 грудня 2019 року в приміщенні Луцької гімназії №4 ім. Модеста Левицького, де навчається його дочка, між нею та сином відповідача ОСОБА_2 учнем цього ж навчального закладу малолітнім ОСОБА_4 виникла суперечка, під час якої останній самовільно взяв зазначений смартфон та умисне кинув його на підлогу. Внаслідок чого смартфон був пошкоджений і потребує ремонту, вартість якого згідно висновку спеціаліста-оцінювача становить 1480 грн. Добровільно відшкодовувати йому заподіяну шкоду відповідач відмовилась.

Враховуючи наведене позивач просив суд зобов`язати відповідача ОСОБА_2 відшкодувати йому матеріальну шкоду, завдану її малолітнім сином ОСОБА_4 на загальну суму 1580 грн та понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2020 року позов задоволено частково. Ухвалено стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 790 грн за заподіяну матеріальну шкоду та 384 грн 20 коп. понесених судових витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та вважаючи його незаконним і необґрунтованим, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просив оскаржуване рішення в частині незадоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подавала.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія судді дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальна шкода, яку просив відшкодувати позивач, а саме витрати на ремонт пошкодженого смартфону, була йому заподіяна винними діями обох малолітніх дітей , що на думку суду цілком відповідає принципам справедливості, добросовісності та розумності.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції не можна з таких підстав.

Встановлено, що 21 липня 2018 року ОСОБА_1 придбав смартфон Xiaomi Redmi 5 3/32 Blue вартістю 3684,15 грн, який передав у користування своїй малолітній дочці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 13, 48).

Також встановлено, що 04 грудня 2019 року у приміщенні Луцької гімназії № 4, де навчається дочка позивача ОСОБА_3 та син відповідача ОСОБА_2 малолітній ОСОБА_4 , між вказаними дітьми сторін судового спору виникла суперечка. Під час зазначеної події син відповідача ОСОБА_4 , забравши смартфон дочки позивача ОСОБА_3 , кинув його на підлогу. Внаслідок чого смартфон був пошкоджений (а.с. 18).

Згідно довідки №191206-1 виданої на замовлення позивача 06 грудня 2019 року сервісним центром «Рем-Сервіс» вартість ремонту смартфона Xiaomi Redmi 5 3/32 Blue становить 1480 грн (а.с.26-29).

Крім того встановлено, що батьки малолітнього ОСОБА_4 - відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_7 відмовились добровільно відшкодувати матеріальну шкоду заподіяну їх сином позивачу ОСОБА_1 (а.с. 78-83).

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст. 1178 ЦК України, шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Якщо малолітня особа завдала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, закладу охорони здоров`я чи іншого закладу, що зобов`язаний здійснювати нагляд за нею, а також під наглядом особи, яка здійснює нагляд за малолітньою особою на підставі договору, ці заклади та особа зобов`язані відшкодувати шкоду, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Якщо малолітня особа завдала шкоди як з вини батьків (усиновлювачів) або опікуна, так і з вини закладів або особи, що зобов`язані здійснювати нагляд за нею, батьки (усиновлювачі), опікун, такі заклади та особа зобов`язані відшкодувати шкоду у частці, яка визначена за домовленістю між ними або за рішенням суду.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вирішив спір про відшкодування шкоди, завданої малолітньою особою під час навчання у навчальному закладі - гімназії. У такому випадку, відповідно до вимог ч. 4 ст. 1178 ЦК України, шкода завдана малолітньою особою вважається, що завдана, як з вини батьків, так і з вини навчального закладу, що зобов`язаний здійснювати нагляд за нею під час навчання і відшкодовується вказаними особами у частці, визначеній ними або за рішенням суду.

Проте суд першої інстанції, вирішуючи даний спір на вказані вимоги норм матеріального права увагу не звернув та прийняв рішення про часткове відшкодування матеріальної шкоди лише матір`ю малолітньої особи, яка її заподіяла, не залучивши до участі у справі як співвідповідачів - батька дитини та навчальний заклад, у якому саме під час навчання малолітньою особою було завдано шкоду - пошкоджено майно позивача.

Відповідно до статей 4, 263-265 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. В мотивувальній частині рішення зазначаються фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з частиною першою та пунктом 4 частини третьої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Наведені обставини справи, встановлені під час її судового розгляду, та зазначені норми матеріального і процесуального права свідчать про те, що рішення, ухвалене судом у даній справі, прямо стосується обов`язків осіб, а саме батька малолітньої особи, яка заподіяла шкоду, ОСОБА_7 та навчального закладу Луцької гімназії № 4 де на момент заподіяння шкоди перебував на навчанні малолітній ОСОБА_4 , що не були залучені до участі у справі.

Отже, враховуючи наведене, на думку колегії суддів, рішення суду першої інстанції, як таке, що прийняте судом з порушенням вимог п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 367, 368, 376, 381, 382, 384, ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Постанова набрала законної сили 07 грудня 2020 року

Помічник судді М. А. Шпарага

Дата засвідчення копії 09 грудня 2020 року