Справа № 2-879/11
Провадження № 6/242/225/20
УХВАЛА

Іменем України

04 грудня 2020 року м. Селидове

Селидівський міський суду Донецької області в складі: головуючого судді Владимирської І.М., при секретарі Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник 27.11.2020 року звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, в якій зазначив, що 21.10.2011 року Ворошиловським районним судом м.Донецька ухвалено рішення по справі № 2-879/11, яким позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму боргу в розмірі 2 047 921,15 грн. та судові витрати 1820,00 грн., а всього 2 049 741,15 грн. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10.01.2018 року замінено стягувача у цивільній справі № 2-879/11 від 21.10.2011 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія». Під час передачі кредитної справи до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» оригінал виконавчого листа не передавався. Виконавчий лист було загублено під час поштового відправлення виконавчого документа стягувану. Таким чином, місцезнаходження виконавчого листа № 2-879/11 встановити неможливо, на виконанні в органах державної виконавчої служби виконавчий документ не перебуває, так як він є втраченим. Звернутися до відділу державної виконавчої служби заявник мав змогу тільки після набуття статусу стягувача, тобто після набрання законної сили ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10.01.2018 року про заміну стягувача. Починаючи з 2018 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» неодноразово зверталось до відділу державної виконавчої служби з інформаційними запитами. Відповідь на запити отримано тільки 21.05.2020 року. Вважає, що строк пред`явлення виконавчого листа пропущено з незалежних від Товариства причин, адже останній належно та ефективно здійснював свої права в межах виконавчого провадження. Крім того, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» позбавлено можливості задовольнити свої вимоги за кредитним договором № 014/11-175/0741 від 20.11.2007 року у зв`язку з невідомим місцезнаходженням виконавчих документів, а тому рішення у справі № 2-879/11 не може бути виконане. Просить видати дублікат виконавчого листа № 2-879/11 про стягнення з ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 2 047 921,15 гривень та судові витрати 1820,00 гривень, а всього у сумі 2 049 741,15 гривень на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; визнати поважною причину пропущеного строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Представник заявника надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 14 грудня 2017 року відновлено частково втрачене судове провадження по цивільній справі № 2-879/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором, яким відновлено зміст заочного рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 21 жовтня 2011 року по цивільній справі № 2-879/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором.

Згідно зазначеного рішення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції стягнуто суму заборгованості в розмірі 2 047921,15 грн., судові витрати в розмірі 1820,00 грн., а всього 2 049 741 грн. 15 коп.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 10.01.2018 року замінено стягувача у цивільній справі №№ 2-879/11 від 21.10.2011 року Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Згідно акту ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» від 10.11.2020 року про не передачу документа, станом на 10.11.2020 року від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» виконавчий лист № 2-879/11 про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу в розмірі 2 047 921,15 гривень та судові витрати 1820,00 грн., а всього у сумі 2 049 741,15 грн. на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - не надходив.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» зверталось з інформаційними запитами до Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби м.Донецьк Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо надання інформації за виконавчими листами № 2-879/11 про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків) за даними автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавчий лист № 2-879/11 від 01.11.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 2049741,15 грн. перебував з 22.03.2012 року на примусовому виконанні у Ворошиловському районному відділі державної виконавчої служби у місті Донецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків). 10.11.2014 року виконавче провадження завершено на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV(встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника). Усі виконавчі провадження, у тому числі передані до архіву, акти утилізації виконавчих проваджень, реєстраційні журнали, тощо, залишені на тимчасово окупованій території. Як наслідок, підтвердити/спростувати факт та спосіб надіслання виконавчих документів стягувачеві є нездійсненим. Виконавчі провадження, завершені до 05.01.2017 року до спецрозділу автоматизованої системи виконавчого провадження, в якому відсутні сформовані державними виконавцями постанови, відомості про прийняті рішення висвітлюється у вигляді інформаційної довідки. Повторно виконавчий документ на примусове виконання до відділу не пред`являвся та станом на 21.05.2020 року на виконанні не перебуває.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Виконавчий лист, судовий наказ, ухвала мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлює Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України "Про виконавче провадження" ( в редакції чинній на момент видачі виконавчого документу), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

З відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків) вбачається, що 10.11.2014 року виконавче провадження завершено на підставі п.9 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV(встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).

Разом з тим, ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції, чинній на час здійснення виконавчої дії) визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Згідно ч.1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як на доказ втрати згаданого виконавчого документа представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» покликається на відповідь, видану Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Харків). Доказом поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, зазначає саме факт втрати згаданого виконавчого документа.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У рішенні від 25.07.2002 року у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" Європейський суд з прав людини зазначив,що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Відповідно до пілотного рішення Європейського суду з прав людини від 15 січня 2010 року справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (див. рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy), [GC], № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (див., серед інших джерел, згадане вище рішення у справі Войтенка, п. 53).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у визначеному законом порядку.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги наявність об`єктивних обставин, що перешкоджають заявнику пред`явити виконавчий документ до виконання у визначені строки, оскільки матеріали виконавчого провадження перебувають на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, втрату виконавчого документу з незалежних від заявника причин, а також те, що рішення суду залишається невиконаним, суд дійшов висновку, що наявні всі підстави для задоволення заяви представника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого документа.

Керуючись ст..ст. 18, 81, 89, 260, 433 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за кредитним договором - задовольнити.

Видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» дублікат виконавчого листа у справі №2-879/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції суми заборгованості в розмірі 2 047921,15 грн., судові витрати в розмірі 1820,00 грн., а всього 2 049 741 грн. 15 коп.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа в справі №2-879/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Донецької обласної дирекції суми заборгованості в розмірі 2 047921,15 грн., судові витрати в розмірі 1820,00 грн., а всього 2 049 741 грн. 15 коп..

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.М. Владимирська