Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9312/19
Номер провадження2/711/855/20
РІШЕННЯ
02 липня 2020 року м. Черкаси
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого судді Демчика Р.В.
секретаря судового засідання Бузун Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тастягнення страхового відшкодування -
Тому позивач звернулась до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 23.12.2019 року провадження в справі відкрито за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.
05.03.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив. З даної відповіді вбачається, що на підставі ст. 1194 ЦК України саме відповідач має сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тому просив позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 05.03.2020 підготовче засідання закрито. Призначено справу до розгляду в судове засідання по суті позовних вимог.
В судове засідання позивач не з`явився. Від позивача надійшла письмова заява, в якій підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Просив проводити розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ст. 223 ЦПК України, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Суд, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) шкоди. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.
За змістом ч. 6 ст. 82 ЦПК України, - постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Таким чином суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 порушив Правила дорожнього руху України і це порушення перебуває в причинно-наслідковому зв`язку із негативними наслідками у вигляді зіткнення транспортних засобів. За вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу.
Постанова суду від 05.10.2018 року у справі № 711/7459/18 про адміністративне правопорушення набрала законної сили 16.10.2018 (а.с. 4).

Крім того, свою вину у вчиненні вказаної ДТП відповідач визнає, зазначене вбачається із змісту наданого ним відзиву.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову полягають в тому, що заподіяна шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла за умови, що дії чи бездіяльність останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Факт спричинення ОСОБА_2 майнової шкоди, яка полягає у пошкодженні в ДТП 29.08.2018 належного позивачу автомобіля «ВАЗ 2107», д/н НОМЕР_2 відповідач не спростовує, атому дана обставина вважається доведеною та не підлягає доказуванню.

Як вказує позивач, відновлювальна вартість запчастин становить 7858грн., на підтвердження чого ним надано було копії відповідних товарних чеків (а.с. 6).

Крім того, вартість відновлювальних робіт становила 29250грн., на підтвердження чого позивачем надано копію квитанції до прибуткового ордеру та акту виконаних робіт від 17.04.2019р. (а.с. 8).

Згідно Полісу № АМ/4338475 від 11.07.2018 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроніс Україна», були застраховані майнові інтереси відповідача ОСОБА_2 , пов`язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих унаслідок експлуатації транспортного засобу ВАЗ 21093, д/з НОМЕР_1 , яким він керував на момент ДТП. Цим полісом визначена страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну - в розмірі 100 000 грн, франшиза 1 000 грн. (а.с. 48).

05.10.2018р. позивач звернувся до ПрАТ СК «Євроінс Україна» задля отримання належного йому страхового відшкодування, відповідно до ст. 35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 49).

Згідно страхового акту № 19544/19 від 16.01.2019р. розмір страхового відшкодування ОСОБА_5 складає 25000грн. (а.с. 50). Зазначене також підтверджується розрахунком №19544/19 суми страхового відшкодування від 11.01.2019р. (а.с. 51).

16.01.2019р. страховиком ПрАТ СК «Євроінс Україна» позивачу було перераховано страхове відшкодування в розмірі 25000грн., що підтверджується банківською випискою з карткового рахунку позивача (а.с. 11). Зазначене також підтверджується копією платіжного доручення №376 від 16.01.2019р. (а.с. 52).

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до статті 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У пункті 57 постанови від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц ВП ВС дійшла правового висновку, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що покладення на відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СК «Євроніс Україна», обов`язку відшкодування шкоди у розмірі, меншому за ліміт відповідальності страховика суперечить правовій природі страхування цивільно-правової відповідальності, положенням ст. 1194 ЦК України та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а відтак, дата позовна вимога не підлягає до задоволення.

Щодо відшкодування моральної шкоди, -

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Таким чином під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 (порушення Правил дорожнього руху України), які перебувають у причинно-наслідковому зв`язку із наслідками ДТП 29.08.2018, було пошкоджено майно позивача - автомобіль «ВАЗ 2107», д/н НОМЕР_2 , що призвело до душевних страждань позивача, вимушених змін у його житті та необхідності застосовувати додаткові зусилля для організації свого життя.

Проте, з урахування обставин справи, виходячи із тривалості правопорушення та глибини душевних страждань, враховуючи вимоги розумності та справедливості суд вважає за необхідне визначити розмір відшкодування моральної шкоди завданої позивачу ОСОБА_1 у сумі 5000 гривень. Вказану суму необхідно стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 ..

Заявлений позивачем розмір відшкодування моральної шкоди у 10000 гривень суд вважає надмірним та необґрунтованим.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Щодо відшкодування судових витрат, -

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ОСОБА_1 сплачено 1536,80 гривень судового збору за подання позову, який містить дві позовні вимоги майнового характеру, що підтверджено квитанцією № 0.0..1 від 26.11.2019р. (а.с. 1).

Оскільки позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди задоволено частково, то і витрати ОСОБА_1 зі сплати судового збору підлягають стягненню із відповідача пропорційно, а саме в розмірі 768 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 22-23, 1166-1167, 1187, 1192 ЦК України, керуючись ст. 12-13, 81-83, 89, 133, 137, 141, 259, 264-265, 268, 278, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тастягнення страхового відшкодування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП в матеріалах справи не зазначений, адреса проживання зазначена в позовній заяві: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) в якості відшкодування моральної шкоди 5000 (п`ять тисяч) гривень. 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП в матеріалах справи не зазначений, адреса проживання зазначена в позовній заяві: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 768,40грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкас протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Р. В. Демчик