Справа № 487/5999/20
Провадження № 2/487/2374/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

25.11.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Притуляк І.О., за участю секретаря судового засідання Янковець Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього Підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України», в якій просить стягнути з відповідача на її користь нараховану, але не виплачену заробітну плату за період з червня 2020 року по день звільнення 08.10.2020 року в сумі 68046,10 грн. та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати з 09.10.2020 року по день фактичного розрахунку.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що у період з 21.12.2016 року по 08.10.2020 року працювала у ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України» на посаді провідного інженера. 08.10.2020 року була звільнена з займаної посади на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

При звільненні з нею не було проведено повний розрахунок за відпрацьований час, що і послужило підставою для її звернення до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою від 19 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До судового засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22.12.2016 року ОСОБА_1 було прийнято на посаду інженера виробничо-технічного відділу ДП «Миколаївський облавтодор» (наказ № 98-к від 22.12.2016 року).

Наказом №58-КК від 08.10.2020 року ОСОБА_1 звільнено з займаної посади з 08 жовтня 2020 року на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв`язку з невиконанням адміністрацією підприємства законодавства про працю.

Відповідно до положень ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно довідки № 12/614 від 12.10.2020 ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК» Автомобільні дороги України», за період з червня 2020 року по жовтень 2020 року заборгованість із виплати заробітної плати ОСОБА_1 складає 68046,10 грн, з яких 40908,98 грн - заробітна плата, 930,29 грн - компенсація за невикористану відпустку, 26206,83 грн вихідна допомога.

Таким чином, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по виплаті заробітної плати, розмір якої підтверджено належними та допустимими доказами.

При вирішенні заявленої вимоги, щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.43 Конституції України, постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (Далі Постанова) - кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб, а також гарантує працездатному населенню у працездатному віці в Україні - добровільність праці, вибір або зміну професії та виду діяльності; захист від незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

За положеннями ст.47 КЗпроП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Згідно ст.116 КЗпроП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, проводиться у день звільнення.

Відповідно до ст.117 КЗпроП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст.116 КЗпроП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільнені, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст..117 КЗпроП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведені його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності .

Таке ж роз`яснення цієї норми права, надав Конституційний суд України у своєму Рішенні №4-рп/2012 від 22.02.2012 року у справі, щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпроП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 КЗпроП України.

Таким чином, суд приходить до висновку, щодо доведеності факту порушення відповідачем положень ст.117 КЗпроП України, так як виплата належних ОСОБА_1 сум при звільненні не здійснена, а вказана правова норма діє до дня фактичного розрахунку.

З урахуванням викладеного, враховуючи правовий висновок Верховного Суду України, викладений у Постанові від 13.03.2017 року у справі № 6-259цс17 про те, що встановивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпроП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності.

Враховуючи, що при звільненні позивача відповідачем не була виплачена в повному обсязі заробітна плата, заборгованість по якій на час ухвалення рішення не погашена, судвважає за необхідне поновити порушене трудове право позивача, шляхом стягнення на її користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.10.2020 року по день постановлення рішення.

З урахуванням встановлених обставин справи, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені ОСОБА_1 складає 17569,50 грн. ( 516,75 грн. середньоденна заробітна плата х 34 робочих днів з 08.10.2020 року по 25.11.2020 року включно). Суму, згідно роз`яснень п.6 Постанови пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1993 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», визначено без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Також, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 12, 13, 76-81, 83, 141,259, 263-265, 274, 352, 354-355, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Дочірнього Підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у сумі 68046,1 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 17569,50 грн (без утримання податків та інших обов`язкових платежів).

Стягнути з Дочірнього Підприємства «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, якщо їх не буде подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Дочірнє Підприємство «Миколаївський облавтодор» Відкритого акціонерного «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», , місцезнаходження: 54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, буд. 2А.

Головуючий суддя: І.О. Притуляк