Справа № 405/2996/18
Провадження № 2-з/405/45/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2020 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 405/2996/18 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, приватний виконавець Золотарьова Тетяна Валентинівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрований в реєстрі за № 17522 про стягнення з нього ( ОСОБА_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № SAMDN1305 від 01.03.2007 року за 3822 дні з 01.03.2007 року по 17.08.2017 року в розмірі 73 249,74 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 1800 грн., а також стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь 2 853,84 грн. безпідставно набутих коштів.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрованого в реєстрі за № 17522.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що 01.03.2007 року між ним ( ОСОБА_1 ) та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № SAMDN1305. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2010 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено, стягнуто з нього (позивача) на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № SAMDN1305 від 01.03.2007 року в розмірі 23 795,47 грн. В подальшому, у 2016 році ПАТ КБ «ПриватБанк» знову звернувся з позовом до суду про стягнення з нього ( ОСОБА_1 ) заборгованості за кредитним договором № SAMDN1305 від 01.03.2007 року та рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.04.2017 року в задоволенні позову було відмовлено. Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 20.07.2017 року рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда скасоване і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково та стягнуто з нього ( ОСОБА_1 ) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № SAMDN1305 від 01.03.2007 року в розмірі 25 322,24 грн. Вважаючи рішення апеляційного суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права він (позивач) звернувся до ВССУ з касаційною скаргою та ухвалою ВССУ від 17.10.2017 року відкрито касаційне провадження та зупинено виконання рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 20.07.2017 року до закінчення касаційного розгляду. При цьому, 03 травня 2018 року, після отримання заробітної плати, з його ( ОСОБА_1 ) карткового рахунку було знято 2 853 грн. 84 коп., як в подальшому стало відома, на виконання виконавчого напису, вчиненого 31.10.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 17522 про стягнення з нього ( ОСОБА_1 ) на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № SAMDN1305 від 01.03.2007 року. Також, позивач зазначив, що вважає зазначений виконавчий напис про стягнення з нього заборгованості за 3 822 дні з 01.03.2007 року по 17.08.2017 року, тобто за 10 років у сумі 73 249,74 грн. та витрат на вчинення виконавчого напису в сумі 1 800 грн. таким, що не підлягає виконанню. Також, позивач зазначив, що не зупинення стягнення за виконавчим написом від 31.10.2017 року може ускладнити та унеможливити ефективний захист його (позивача) прав та законних інтересів.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Кіровограда від 03 січня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з призначенням судового засідання з викликом в судове засідання учасників справи.

При цьому, заява про забезпечення позову розглянута судом в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Зваживши доводи, викладені в заяві про забезпечення позову, дослідивши матеріали цивільної справи(справа № 405/2996/18, провадження № 2/405/564/18), суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову у даній цивільній справі не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Крім того, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення до нього позову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні і тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися належним йому майном з метою ухилення від виконання судового рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконання такого рішення.

Згідно з вимогами ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Окрім того, відповідно до п. 4 роз`яснень пленуму Верховного Суду України, викладені в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

При цьому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тим самим, відзначається, що наявність достатніх підстав для забезпечення позову має довести позивач (-чі) та підтвердити реальність ризиків невиконання чи утруднення виконання рішення суду належними, допустимим, достатніми та достовірними доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом поданого позивачем позову є визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., вчиненого 31.10.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 17522 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № SAMDN1305 від 01.03.2007 року за 3822 дні з 01.03.2007 року по 17.08.2017 року в розмірі 73 249,74 грн. та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 1800 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, з заяви про забезпечення позову, вбачається, що позивач обрав вид забезпечення позову шляхом зупинення виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., зареєстрованого в реєстрі за № 17522.

В той же час, до заяви позивачем не додано доказів на підтвердження проведення приватним виконавцем стягнення з будь-яких заробітків заявника чи звернення стягнення на майно останнього.

Також, судом відзначається, що зупинення стягнення на підставі виконавчого напису є підміною рішення суду. Так у разі задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, позивачем буде досягнуто мети позовної заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, без розгляду справи по суті.

Крім того, суд не вправі вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням приватного або державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

З огляду на викладене вище, керуючись наведеними нормами процесуального права, розглядаючи заяву про забезпечення позову в межах доводів, викладених в заяві про забезпечення позову, та наданих позивачем доказів, судом відзначається, що позивачем не наведено вмотивованого обґрунтування необхідності вжиття заходу забезпечення позову, не доведено, в чому існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду і чи є вона реальною, на підставі чого суд прийшов до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, приватний виконавець Золотарьова Тетяна Валентинівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 6, ч. 10 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 158, 258, 260, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі № 405/2996/18 за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, приватний виконавець Золотарьова Тетяна Валентинівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова