Справа №442/6383/20
Провадження №2-о/442/168/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря - Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Вовченська сільська рада Турківського району Львівської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся із заявою, в якій, уточнивши вимоги, просить встановити факт, що його батько, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав зі своєю матір`ю, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі, на час відкриття спадщини після її смерті.

Вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько, ОСОБА_3 . Після смерті батька відкрилась спадщина. За життя батько заповіту не складав, а тому право на спадкування мають спадкоємці за законом першої черги, тобто він, ОСОБА_1 , та його мати (дружина спадкодавця), ОСОБА_2 . Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, нотаріусом було повідомлено, що житловий будинок, який входить до складу спадкового майна згідно погосподарських книг Вовченської сільської ради Турківського району Львівської області рахується за матір`ю спадкодавця (його бабою), ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_4 склала заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, все що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своєму синові, ОСОБА_3 , який проживав разом із нею, в тому числі, на час відкриття спадщини після її смерті. Проте, враховуючи, що на час смерті баби його батько був зареєстрований у с.Попелі Дрогобицького району Львівської області, а останнім місцем проживання баби, тобто місцем відкриття спадщини, було с.Вовче Турківського району Львівської області, у нотаріуса виникли сумніви щодо прийняття спадщини його батьком після смерті матері, ОСОБА_4 .

Встановлення факту постійного проживання батька з його матір`ю має для нього юридичне значення, оскільки таке породжує юридичні наслідки.

Заявник та його представник - адвокат Партика О.В. у судове засідання не з`явились, представником подана заява, в якій просить розгляд справи проводити за їх відсутності. Заявлені вимоги підтримала, просить такі задоволити.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, подавши до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. З уточненими вимогами заявника погоджується та підтверджує факт того, що її чоловік постійно проживав зі своєю матір`ю до дня її смерті за місцем проживання останньої.

Представник заінтересованої особи - Вовченської сільської ради Турківського району Львівської області у судове засідання не з`явився, сільським головою В.Д. Дупіряком подана заява, згідно якої розгляд справи просить проводити за відсутності представника сільської ради. Заявлені вимоги визнав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані заявником докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 22 червня 2020 року виконавчим комітетом Вовченської сільської ради Турківського району Львівської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце смерті: Україна, Львівська область, Турківський район, село Вовче.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 10 вересня 1983 року уклали шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу - ОСОБА_6 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_7 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками є: ОСОБА_8 та ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З копії заповіту, посвідченого 16 грудня 2009 року секретарем виконкому Вовченської сільської ради Кузан А.С., зареєстрованого в реєстрі за № 66, вбачається, що ОСОБА_4 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, всі свої заощадження і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповіла своєму сину - ОСОБА_3 .

Згідно копії довідки, виданої Попелівською сільською радою Дрогобицького району Львівської області 24.09.2020 № 824, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , дійсно був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проте там не проживав.

Згідно копії довідки, виданої виконавчим комітетом Вовченської сільської ради Турківського району Львівської області 25.09.2020 № 1240, на день смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 , разом з нею за однією адресою ніхто не був зареєстрований, проте, проживав без реєстрації її син, ОСОБА_3 .

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України окреслено перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, який не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Згідно ч.1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Стаття 318 ЦПК України визначає, що у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт.

Відповідно до частини першої статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Аналогічну норму містить пункт 3.21 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.

Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про доведеність заявником того факту, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав зі своєю матір`ю, ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі, на час відкриття спадщини після її смерті. Так, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 хоча й був на час смерті своєї матері зареєстрований в селі Попелі Дрогобицького району Львівської області, проте постійно проживав за останнім місцем проживання спадкодавця ( АДРЕСА_2 ). Зазначене підтверджено, зокрема довідкою виконавчого комітету Вовченської сільської ради Турківського району Львівської області, свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 , де в графі місце смерті зазначено: село Вовче Турківського району Львівської області, а також поясненнями заінтересованої особи - ОСОБА_2 (дружини спадкодавця). У той же час, суд зазначає, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст.10, 12, 81, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 задоволити.

Встановити факт, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживав зі своєю матір`ю - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі, на час відкриття спадщини після її смерті.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 03.12.2020.

Суддя Грицай М.М.