Ухвала

14 січня 2020 року

м. Київ

справа № 562/3535/18

провадження № 61-494ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Урвенської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області, Приватного сільськогосподарського підприємства «Україна», Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області про включення в списки осіб на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень.

Як убачається з поштового конверту, касаційну скаргу здано на пошту 28 грудня 2019 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень заявник вказує про те, що в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину постанови суду апеляційної інстанції, а копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції заявником отримано лише 21 грудня 2019 року, однак доказів на підтвердження зазначеної обставини не надає.

Наведені заявником причини, що призвели до пропуску строку на касаційне оскарження, не можуть бути визнані поважними, оскільки не підтверджені належними доказами.

Заявник протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку, з наданням відповідних доказів.

Крім того, у касаційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із важким майновим станом.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 за подання касаційної скарги необхідно сплатити 4 686 грн 05 коп., що перевищує 5 відсотків її щомісячного доходу, на підтвердження чого надано довідку Пенсійного фонду України від 24 грудня 2019 року, у зв`язку з чим просила суд звільнити її від сплати судового збору.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі Kreuz v. Poland («Креуз проти Польщі»), пункт 54), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдавати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суд касаційної інстанції, врахувавши наведені у касаційній скарзі доводи та додані до касаційної скарги матеріали, дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі підпункту г) пункту 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Також у порушення вимог пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено в касаційній скарзі всіх учасників справи, їхнє місцезнаходження або місце проживання чи перебування.

За таких обставин, відповідно до вимог пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявнику необхідно надати касаційну скаргу (у новій редакції) та її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року залишити без руху та надати строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Черняк