Справа № 463/3982/20 Головуючий у 1 інстанції: Стрепко Н.Л.
Провадження № 22-ц/811/1687/20 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Левика Я.А., Шандри М.М.,

за участі секретаря: Сеньків Х.І.,

з участю представника ТзОВ ТзОВ «Вердикт Капітал» - Бутко А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Вердикт Капітал», приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, третя особа приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що обґрунтування відмови полягає лише в тому, що ним в заяві про забезпечення позову вказано, що позов слід забезпечити до завершення розгляду Галицьким районним судом м. Львова поданої ним позовної заяви. Звертає увагу на те, що ним помилково вказано у заяві «зупинення до завершення розгляду Галицьким районним судом» замість «зупинення до звершення розгляду Личаківським районним судом». Вважає зазначену помилку опискою, оскільки ним правильно вказано найменування суду, до якого подана заява. Посилається на те, що суд першої інстанції, вбачаючи описку, розглянув заяву про забезпечення позову без виклику сторін, не з`ясувавши обставин справи, не надавши йому можливості виправити допущену описку та необґрунтовано відмовив йому у задоволенні заяви про забезпечення позову. Стверджує, що невжиття таких заходів як забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ТзОВ ТзОВ «Вердикт Капітал» - Бутко А.С. на заперечення апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Встановлено, що в березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 23 листопада 2019 року приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С., зареєстрованого в реєстрі №3852 щодо звернення стягнення на автомобіль марки «Fiat», модель «Doblo», тип ТЗ-пасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2007 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія ВСС належить ОСОБА_1 , на загальну суму 68 993 гривні.

Одночасно з позовом до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі, яка була повернута ухвалою суду від 8 травня 2020 року.

2 травня 2020 року на адресу суду повторно надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі, відповідно до якої позивач просив зупинити звернення стягнення на автомобіль марки «Fiat», модель «Doblo», тип ТЗ-пасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , 2007 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія ВСС належить ОСОБА_1 , на загальну суму 68 993 гривні, на підставі виконавчого напису від 23 листопада 2019 року за реєстровим номером 3852, вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С, до завершення розгляду Галицьким районним судом м. Львова позову ОСОБА_1 до ТзОВ «Вердикт Капітал», приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М., третьої особи приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, що перебуває на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Н.М. у виконавчому провадженні №60736072.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції виходив з того, що позов, на неможливість виконання якого у майбутньому посилається позивач, є залишеним без розгляду, а, отже, розгляд такого та ухвалення рішення за результатами його розгляду, є неможливим.

З вказаним висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи, має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Згідно із роз`ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Згідно приписів статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» (<...>) [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

Під час розгляду справи «East/West Alliance Limited» проти України» ЄСПЛ в п. 185 рішення від 23.01.2014р. нагадав, що вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відтак, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Як вбачається з прохальної частини заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, заявник просив вжити заходи забезпечення позову до завершення Галицьким районним судом м. Львова позовної заяви ОСОБА_1 до ТзОВ «Вердикт Капітал», приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, третьої особи- приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктора Станіславовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Однак, як вбачається з вказаної заяви така подавалась до Личаківського районного суду м. Львова і цивільна справа, про яку йдеться в заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 перебуває на розгляді Личаківського районного суду. Крім цього, з самого змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просив вжити заходи забезпечення позову до завершення розгляду справи Личаківським районним судом м. Львова.

На вказані обставини суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Встановлено, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни перебуває виконавче провадження №60736072 про звернення стягнення на автомобіль марки Fiat, модель Doblo, тип ТЗ-пасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_3 , 2007 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія ВСС належить ОСОБА_1 на загальну суму 68993 гривень на підставі виконавчого напису від 23.11.2019 року за реєстровим №3852 вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем.

Оскільки розгляд цивільної справи №463/3982/20, що розглядається Личаківським районним судом м. Львова про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, потребує значного часу, є підстави вважати, що вилучений у ОСОБА_1 транспортний засіб може бути невідкладно реалізований приватним виконавцем на аукціоні арештованого майна та за значно заниженою вартістю, оскільки ринкова вартість автомобіля значно перевищує суму, яка підлягає до стягнення на підставі спірного виконавчого напису.

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог і вжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення звернення стягнення на автомобіль марки Fiat, модель Doblo, тип ТЗ-пасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_3 , 2007 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія ВСС належить ОСОБА_1 на загальну суму 68993 гривень на підставі виконавчого напису від 23.11.2019 року за реєстровим №3852 вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем до завершення розгляду Личаківським районним судом м. Львова позовної заяви ОСОБА_1 до ТзОВ «Вердикт Капітал», приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, третьої особи- приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктора Станіславовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є вмотивованим, співмірним із заявленими позивачем вимогами, та не порушує прав відповідача.

Колегія зазначає, що заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до завершення розгляду Личаківським районним судом м. Львова даної цивільної справи.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2020 року до скасування з ухваленням нової постанови про задоволення заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Керуючись ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 13 травня 2020 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов, шляхом зупинення звернення стягнення на автомобіль марки Fiat, модель Doblo, тип ТЗ-пасажирський-В, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузов, рами) НОМЕР_3 , 2007 року випуску, який на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія ВСС належить ОСОБА_1 на загальну суму 68993 гривень на підставі виконавчого напису від 23.11.2019 року за реєстровим №3852 вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктором Станіславовичем до завершення розгляду Личаківським районним судом м. Львова позовної заяви ОСОБА_1 до ТзОВ «Вердикт Капітал», приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Баірової Наталії Михайлівни, третьої особи- приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктора Станіславовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20 листопада 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Левик Я.А.

Шандра М.М.