Справа № 277/1314/19
Номер рядка звіту 65
РІШЕННЯ

іменем України

"09" січня 2020 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Греська В.А.

при секретарі с/з Сорока М.М.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 . Вимогу мотивує тим, що квартира АДРЕСА_1 , належить їй на праві приватної власності. В даному будинку зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 , яка вже біля п`ятнадцяти років за вказаною вище адресою не проживає, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має.

Позивачка вважає, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням, яке належить їй.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутності.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи судом повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов суду не надала.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідачка ОСОБА_2 , згідно довідки Ємільчинської селищної ради №1890 від 23.12.2019 року, значиться зареєстрованою в АДРЕСА_2 .

Згідно ксерокопії свідоцтва про право власності на квартиру №140 від 31.08.2011 року та витягу про державну реєстрацію прав №31344902 від 19.09.2011 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Із актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 від 10.10.2018 року та 12.11.2019 року слідує, що за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована ОСОБА_2 , яка за вказаною вище адресою не проживає з 2004 року.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 12.11.2019 року, наданих суду, слідує, що ОСОБА_2 - дочка ОСОБА_1 , не проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для особистого проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла.

Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

У відповідності до ст.42 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З правової позиції висловленої у постанові Верховного Суду України в справі №6-709цс16 слідує, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Таким чином матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , однак за зазначеною адресою не проживає з 2004 року та втратила право користування квартирою, яка розташована за вказаною вище адресою.

Позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому з відповідачки підлягає стягнення судового збору в прибуток держави.

На підставі ст.ст. 16, 319, 321, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.71. 72 ЖК України, ст. 47 Конституції України, ст.ст. 10, 12, 13, 263, 265, 288, 350, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/

Копія вірна:

Суддя: В. А. Гресько