Провадження №2/592/3151/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Бондаренка О.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «А-МУССОН» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно повідомлень міського єдиного інформаційно-розрахункового центру за ним обліковується заборгованість за поводження з побутовими відходами перед відповідачем в розмірі 334,59 грн.

Разом з тим, жодних послуг від ТОВ «А-МУССОН» позивач не отримує, проект договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами ним не підписувався. Отже, між сторонами відсутні договірні відносини, тому дії відповідача щодо нарахування плати за вказані послуги є протиправними.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2020 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

23 жовтня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому директор ТОВ «А-МУССОН» просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , мотивуючи свої вимоги тим, що позивач отримує послуги з поводження з побутовими відходами в повному обсязі за адресою: АДРЕСА_1 , згідно встановленого тарифу для населення приватного сектору в розмірі 29,57 грн./на одну людину. 03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 направлявся проект договору про надання послуг, протягом 30 днів з моменту отримання проекту позивач не повідомив про свою відмову від укладення договору, а тому відповідно до вимог п.п.4,5 ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуг», договір вважається укладеним у запропонованій редакції. А відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги, відсутність такого договору, не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги.

У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 вказує на невірне тлумачення відповідачем норм чинного законодавства, оскільки підставою для виникнення правовідносин щодо надання послуг з поводження з побутовими відходами може бути лише відповідний договір, а не договір комунального замовлення та рішення виконкому; доказів схвалення ним запропонованого договору відповідачем не надано; відповідачем також не надано доказів того, що він є джерелом утворення побутових відходів; ним не порушені вимоги щодо законодавства про відходи, бо наказом Держкомістобудування від 17 квітня 1992 року дозволено розміщення на території домоволодінь компосховищ.

В поданому запереченні на відповідь на відзив представник ТОВ «А-МУССОН» наголошує, що очолюване ним товариство є надавачем послуг з поводження з твердими побутовими відходами, позивач проживає в об`єкті, який згідно вимог ЗУ «Про відходи» є джерелом утворення таких відходів. Товариство надає в повному обсязі послуги з поводження з побутовими відходами, вивозить тверді побутові відходи за місцем проживання позивача, претензій та скарг від мешканців АДРЕСА_1 не надходило, а тому позивач зобов`язаний сплатити за надані йому послуги навіть за відсутності укладеного договору. Щодо вивезення рослинних відходів, то вказана послуга не входить в перелік послуг, які надає товариство.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Додатково суду пояснив, послугами відповідача ніколи не користувався і не потребує цих послуг, оскільки мешкає в приватному будинку з пічним опаленням та має змогу самостійно утилізувати свої відходи. Харчові відходи він складає у компостну яму, а інші відходи використовує для пічного опалення, вживані речі віддає малозабезпеченим особам, скло та пластик здає в приймальний пункт. Отже відповідачем фактично нав`язуються послуги та неправомірно нараховується оплата за них.

Представник відповідача ТОВ «А-МУССОН» в судовому засіданні з підстав, наведених у відзиві на позов та запереченні на відповідь на відзив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_1 належить домоволодіння АДРЕСА_1 . За вказаною адресою позивач зареєстрований (а.с.4,5,11).

ОСОБА_1 24 вересня 2019 року звернувся з інформаційним запитом до ТОВ «А-МУССОН» щодо нарахування на особовий рахунок № НОМЕР_1 заборгованості в сумі 20,74 грн. та здійснення перерахунку за послугу, якою він не користується та користуватися не буде (а.с.6).

З відповіді ТОВ «А-МУССОН» №725 від 09 жовтня 2019 року вбачається, що передбачені законодавством підстави не нараховувати ОСОБА_3 плату за послуги з поводження з побутовими відходами відсутні. Направлено два примірника договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами №15747 від 03 жовтня 2019 року для підписання ОСОБА_3 (а.с.7,8).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради №4128-МР від 18 березня 2015 року «Про введення в дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможців конкурсу по визначенню суб`єктів господарювання - виконавців комунальних послуг з організації збирання, вивезення, утилізації твердих побутових, великогабаритних та ремонтних відходів, що утворюються на території міста Суми» ТОВ «А-МУССОН» визначений виконавцем вказаних послуг на території в тому числі АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_1 , строком надання таких послуг з 01 травня 2015 року до 30 квітня 2020 року. Згідно п.п. 4.1 вказаного рішення ТОВ «А-МУССОН» зобов`язане укласти договори зі споживачами (а.с.23).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10 червня 2020 року №6965-МР «Про визначення виконавців послуг з вивезення побутових відходів на території Сумської міської об`єднаної територіальної громади» ТОВ «А-МУССОН» визначений виконавцем вказаних послуг на території в тому числі АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_1 , строком надання таких послуг з 11 червня 2020 року до 10 червня 2025 року (а.с.22).

Згідно договору від 11 червня 2020 року №227/05-20 комунального замовлення на надання послуг з вивезення побутових відходів, що утворюються на території Сумської міської об`єднаної територіальної громади, укладеного між виконкомом СМР та ТОВ «А-МУССОН», виконавець зобов`язується згідно графіками, встановленими додатками 2-6 до цього Договору та відповідно до правил благоустрою території населеного пункту, схемою санітарного очищення території населеного пункту, надавати комунальні послуги з поводження з побутовими відходами, що утворюються на території Сумської міської об`єднаної територіальної громади (а.с.26-31).

Згідно додатку №2 до вказаного договору - графіку вивезення ТОВ «А-МУССОН» твердих побутових відходів з об`єктів утворення таких відходів, розміщених у межах його території обслуговування, вивезення твердих побутових відходів по АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_1 , здійснюється щотижня, а саме щосереди з 09:30 год (а.с.32-34).

Згідно рішення виконкому СМР від 23 липня 2019 №397 «Про тарифи на послугу з поводження з побутовими відходами, що утворюються на території міста Суми, товариству з обмеженою відповідальністю «А-МУССОН», діє тариф на послугу з поводження з побутовими відходами 29,57 грн. на одну людину.

Вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги».

Цим законом зокрема, передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20).

Згідно зі ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово - комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Пунктом 1 ч.1 ст.20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово- комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово- комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Такі положення ЗУ «Про житлово комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та не можливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення відходів.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно з пунктом б ч.1 ст.15 ЗУ «Про відходи», громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за користування послугами з вивезення побутових відходів.

У частинах другій та третій ст.35-1 ЗУ «Про відходи» передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 мешкає по АДРЕСА_1 , за цією адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на його ім`я. Рішенням виконкому СМР виконавцем послуг з вивезення побутових відходів по АДРЕСА_1 є ТОВ «А-МУССОН». Отже, на даний час позивач є споживачем послуг вказаного товариства, яким належним чином надаються послуги з поводження з побутовими відходами та відповідно здійснюється нарахування сум за комунальні послуги відповідно до тарифів, встановлених рішення виконкому СМР від 23 липня 2019 №397.

В процесі розгляду справи судом не встановленого жодного порушення зі сторони ТОВ «А-МУССОН» з приводу неналежного виконання взятих на себе зобов`язань щодо надання комунальних послуг з поводження з побутовими відходами.

Приписами ст.509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Позивач в своїй позовній заяві посилається на безпідставність нарахування йому суми заборгованості в розмірі 334,59 грн. станом на липень 2020 року, оскільки нарахована вона без діючого договору, договір з ТОВ «А-МУССОН» ним підписаний не був.

Але відсутність укладеного договору між сторонами не може бути підставою для задоволення позову, зважаючи також на надання послуг з вивезення ТПВ на підставі Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 року №1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів», положення якого мають юридично обов`язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні. Надання власнику житла послуг з вивезення ТПВ та відкриття на його ім`я особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правил надання послуг з вивезення побутових відходів.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15.

За таких обставин, позивач фактично користується послугами відповідача, оскільки проживає за вищевказаною адресою, на його ім`я відкритий особовий рахунок, з іншим виконавцем таких послуг договір ним не укладений.

Позивачем не надано суду документів, що підтверджують можливість самостійного знищення побутових відходів, відповідно до норм діючого законодавства, як і не надано належних і неспростовних доказів на підтвердження своєї позиції щодо самостійної утилізації відходів, щодо утилізації харчових відходів у компостній ямі та використання інших відходів для пічного опалення, суду не надано.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують реальні та дійсні підстави для припинення надання йому послуг з поводження з побутовими відходами та відповідно оплати за ці послуги.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги є недоведеними та задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 264, 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «А-МУССОН» про захист прав споживача шляхом визнання протиправним дії щодо нарахування плати за послуги з поводження з побутовими відходами відмовити.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повне судове рішення складено 01 грудня 2020 року.

Суддя Т.В. Шияновська