Постанова

Іменем України

24 червня 2020 року

м. Київ

справа № 175/4366/15-ц

провадження № 61-37111св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство страхова компанія «Країна»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства страхова компанія «Країна» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, інфляційних збитків, відсотків, пені та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства страхова компанія «Країна» (далі - ПАТ СК «Країна») про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, інфляційних збитків, відсотків, пені та моральної шкоди.

Позовна заява мотивована тим, що 26 серпня 2014 року на 167 км автошляху Знам`янка-Луганськ сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля марки Renault Premium під керуванням ОСОБА_2 та аавтомобіля марки Mitsubishi Lancer. У результаті зіткнення вказаних транспортних засобів, в належний йому автомобіль марки Nissan Pathfinder, державний номерний знак НОМЕР_1 полетіло каміння, що спричинило йому механічні пошкодження: скло фарби на лакофарбових покриттях переднього бампера та капота, деформації декоративної решітки, лобове скло тріснуло в двох місцях.

Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Куп АП . На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПАТ СК «Країна». 01 вересня 2014 року він спільно із ОСОБА_2 повідомили страховика про настання страхового випадку. У подальшому він звернувся до філії ПАТ СК «Країна» у м. Харкові із заявою про виплату йому страхового відшкодування.

Посилаючись на те, що відповідач у встановлений законом строк не прийняв жодного рішення , страхове відшкодування йому не виплатив, просив зобов`язати ПАТ СК «Країна» прийняти рішення про виплату на його користь страхового відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок ДТП, стягнути з відповідача на його користь страхове відшкодування у сумі 31 157,50 грн, інфляційні втрати у сумі 12 244,90 грн, 3 % річних у сумі 829 грн, пеню у сумі 13 799,78 грн та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновкам якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт завдання йому матеріальної та моральної шкоди, оскільки відповідні процесуальні рішення щодо завдання шкоди відсутні, а надані позивачем та досліджені судом докази не є достатніми для висновку про доведеність позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача коштів у рахунок страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль та моральну шкоду.

Короткий зміст рішення суду касаційної інстанції

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2017 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції (новий розгляд)

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2018 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 березня 2016 року змінено в частині правового обґрунтування відмови у задоволенні позову.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вважав, що страховий випадок мав місце, а відповідальність ОСОБА_2 за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки була застрахована у ПАТ СК «Країна» та наступає без вини, тоді як страховою компанією не доведено наявність непереборної сили або вини іншого учасника ДТП, законодавчо визначені підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу відсутні. Проте, вважав, що позивач довівши факт заподіяння йому матеріальної шкоди не довів належними та допустимими доказами її розмір.

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ближенський Є. В. звернувсядо Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, посилаючись на те, що суд касаційної інстанції переглядаючи рішення судів попередніх інстанцій, не вирішив питання щодо розподілу судових витрат, що на думку заявника, є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення не підлягає задоволенню.

Висновки суду за результатами розгляду заяви

Згідно з частиною першою статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Виходячи із положень цих норм, суд касаційної інстанції може ухвалити додаткове рішення за наявності підстав, передбачених статтею 270 ЦПК України.

Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого , і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Таким чином, встановлено дискреційне повноваження суду зазначити в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Разом із тим, такий обов`язок у випадку передачі справи на новий судовий розгляд не покладено.

Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постановівід 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження №61-39028св18), висловлено висновок про те, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Також Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц (провадження №61-39028св18), зазначив, що після остаточного ухвалення судового рішення у справі (після нового судового розгляду) особа не позбавлена можливості клопотати про розподіл судових витрат, у тому числі, понесених у зв`язку з касаційним переглядом справи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись статтею 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палатиКасаційного цивільного суду

П О С Т А Н О В А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун