Справа № 313/1446/18
Провадження № 2/313/36/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 р. смт. Веселе

Веселівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого - судді Нагорного А.О., при секретарі судового засідання Кравцовій О.В.,розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВCТАНОВИВ:

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості у сумі 31 353, 60 грн. за кредитним договором № б/н від 17.01.2014 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, з метою отримання банківських послуг 17.01.2014 р. підписав заяву № б/н.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між відповідачем та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві.

Позивач у позові вказує, що при укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував.

Позивач у позові зазначає, що станом на 27.08.2018 р. за кредитним договором відповідач має заборгованість 31 353, 60 грн. (12 738,29 грн. тіло кредиту; 15 650,41 грн. -відсотки за користування кредитом; 10 457,65 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1 469, 22 грн. штраф (процентна складова).

Також позивач просить суд стягнути з відповідача судовий збір в сумі 1 762,00 грн.

Ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач на позов подав відзив у якому позовні вимоги просив задовольнити частково. Розмір пені зменшити з 10 457,65 грн. до 850, 00 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача 19 776, 73 грн. з яких: тіло кредиту в сумі 3 276, 32 грн.; проценти в сумі 15 650, 41 грн.; пеня в сумі 850,00 грн., в іншій частині позову відмовити.

Судові витрати розподілити між сторонами пропорційно та стягнути з відповідача 1 111, 41 грн. (а.с. 51-52 ).

Позивач на відзив надав відповідь та пояснення, у яких зазначив, що обставини, на які відповідач посилається, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивач дотримався при зверненні до суду. Просить позов задовольнити, так як згідно виписки по рахунку, відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за договором. Тому посилання відповідача про те, що ОСОБА_3 не була ознайомлена з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги (а.с. 57-60, 63-68).

Відповідач на відповідь на відзив подав заперечення у яких притримується позиції у наданому відзиві (а.с.57-56).

Дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та додані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 17.01.2014 р. між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до нього я отримала споживчий кредит у розмірі 147 00,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Згідно до ст. 549 ЦК України пеня є видом забезпечення виконання зобов`язання, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як роз`яснено в п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через не співмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов`язання).

Положенням ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зазначена норма матеріального права передбачає зменшення розміру неустойки при наявності двох умов, які не взаємопов`язані між собою.

Положення статті 616 ЦК передбачають право суду за певних умов зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

В позовній заяві АТ КБ «ПриватБанк» ставить питання щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 3 276,32 грн., по відсоткам за користуванням кредитом в сумі 15 650,41 грн., по пені в сумі 10 457,65 грн. ( зазначена сума пені не відповідає сумі наведеній в розрахунку), а також штрафи в сумі 1 969,22 грн. Період розрахунку становить 4 роки 3 місяці 1 день (з 26.05.2014 року по 27.08.2018 року). З чого видно, що неустойка є значно більшою ніж сума основного боргу в 3 рази.

За вказаних обставин, враховуючи значне погіршення фінансового стану відповідача (пенсіонер, відсутність інших джерел доходу), відсутність негативних наслідків для позивача та непропорційно великий розмір пені в порівнянні з розміром заборгованості по кредиту вважаю за можливе застосувати положення ст. 551 ЦК України та зменшити пеню до її розміру вказаному в розрахунку, а саме до 850,00 грн.

Додатково слід звернути увагу, що з наданої довідки про умови кредитування сторонами передбачена пеня за несвоєчасне погашення заборгованості. У той самий час, вищевказаними Умовами та Тарифами передбачено сплату штрафів як вид цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів та оплати процентів, що є подвійною відповідальністю боржника (п. 2.1.1.12.6.1., п. 2.1.1.12.7.4., п. 2.1.1.7.6., п. 2.1.1.12.6.2. Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року № СП-2010-256).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 ЦК України встановлено, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, який є обов`язковим для застосування за правилами ст. 360-7 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-V111 від 02.06.2016 р. висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, додатково відсутні підстави для задоволення позову в частині щодо стягнення з відповідача штрафів в сумі 1969,22 грн.

При вирішенні питання про судові витрати у справі, суд виходить з наступного.

Заявлені АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимоги про стягнення заборгованості у сумі 31 353,60 грн. задовольняються частково на суму 19 776,73 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України понесені позивачем витрати по сплаті судового збору підлягають присудженню з ОСОБА_3 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у сумі 1 111, 41 грн. (Розрахунок судового збору: 1 762,00 грн. (сума судового збору, сплаченого позивачем) х 19 776, 73 грн. (сума задоволених позовних вимог) : 31 353,60 грн. (сума позовних вимог) = 1 111,41 грн.).

На підставі ч. 2 ст. 11, ст. ст. 3, 15, 16 ЦК України, керуючись ст. ст. 1-13, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 31 353,60 грн. за кредитним договором № б/н від 17.01.2014 р. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.04.2014 р., а саме: 19 776, 73 грн., з яких: тіло кредиту в сумі 3 276,32 грн.; проценти в сумі 15 650,41 грн.; пеня в сумі 850,00 грн., в іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 111, 41 грн.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Веселівський районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 30.11.2020 р.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О.Нагорний

25.11.2020