Справа №519/158/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

28.05.20 року м.Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення винесеного Южним міським судом Одеської області від 14.02.2017 №519/913/16-ц відповідач сплачує на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1 032,00 грн. Позивач зазначає, що з моменту винесення судом рішення про стягнення аліментів, її матеріальний стан суттєво змінився, оскільки спільна дитина подорослішала та потребує додаткових коштів на утримання та забезпечення належного рівня життя, зокрема захоплюється вокалом, грою на фортепіано в школі мистецтв, а також додатково від шкільної програми відвідує заняття з вивчення англійської мови. Окрім цього у зв`язку із економічною кризою та військовими діями на східних територіях країни відбувається постійне дорожчання життя населення, що є загальновідомим фактом та не потребує додаткового доказування. У зв`язку із значним ростом в останній час інфляції та цін на продукти харчування, товари для дітей та збільшення витрат на комунальні послуги, особливо в опалювальний період, витрати позивача на утримання дитини також зросли, оскільки дитина повинна мати одяг, гарне харчування, предмети гігієни, обігріте та належне житло.

22.05.2020 до суду надійшов відзив на позову заяву від відповідача, згідно якого позивач позов не визнає, просить у його задоволенні відмовити, вимоги позивача, являються безпідставними та необґрунтованими, суду не надано необхідних належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, які зазначені в позові. Зазначив, що на підставі рішення Южного міського суду Одеської області відповідач на користь позивача сплачує аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Висловлювання позивача, що їх спільний син з відповідачем повністю знаходиться на утриманні ОСОБА_1 не знаходить свого підтвердження та вводить суд в оману, оскільки ОСОБА_4 на утримання сина сплачує аліменти на підставі рішення Южного міського суду Одеської області від 14.02.2017 та даний факт підтверджується Розрахунком заборгованості від 04.11.2019 за № 6670. Отже, з вищезазначеного випливає, що позивач сам собі суперечить, оскільки дитину утримує і позивач і відповідач. Стосовно доводу позивача про необхідність стягувати аліменти у збільшеному розмірі у зв`язку з тим, що їх спільний син захоплюється вокалом, грою на фортепіано в школі мистецтв, а також відвідує додаткові заняття з вивчення англійської мови, а також у зв`язку з економічною кризою та підвищенням цін на продукти харчування та комунальні послуги зазначаємо наступне. 19 липня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Від даного шлюбу народилася дитина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Окрім ОСОБА_6 , відповідач разом із своєю дружиною виховує ще двох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На даний час на утриманні відповідача, окрім малолітнього сина - ОСОБА_3 знаходиться дружина, яка не працює у зв`язку з доглядом за ОСОБА_6 та ще троє дітей. На даний час, відповідач разом із сім`єю проживає у квартирі за АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом про фактичне місце проживання від 21.05.2020. Отже, оскільки відповідач проживає не у своїй квартирі та сплачує кошти за комунальні послуги, а також сплачує аліменти на утримання ОСОБА_3 і на його утриманні знаходиться дружина та троє дітей збільшення розміру аліментів поставить відповідача у вкрай невигідне становище, коли він не зможе сплачувати аліменти у повному розмірі, внаслідок чого утвориться заборгованість. Таким чином, якщо є зміна матеріального та сімейного стану, то ніяк не в сторону поліпшення, а навпаки.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 10.03.2020 відкрито провадження у справі, розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження з повідомлення (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнає в повному обсязі.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 14.02.2017 відповідач на користь позивача сплачує аліменти в розмірі ј частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття, а саме до 18.02.2025.

Позивач зазначає, що з моменту винесення судом рішення про стягнення аліментів, її матеріальний стан суттєво змінився, оскільки спільна дитина подорослішала та потребує додаткових коштів на утримання та забезпечення належного рівня життя, зокрема захоплюється вокалом, грою на фортепіано в школі мистецтв, а також додатково від шкільної програми відвідує заняття з вивчення англійської мови. Окрім цього у зв`язку із економічною кризою та військовими діями на східних територіях країни відбувається постійне дорожчання життя населення, що є загальновідомим фактом та не потребує додаткового доказування. У зв`язку із значним ростом в останній час інфляції та цін на продукти харчування, товари для дітей та збільшення витрат на комунальні послуги, особливо в опалювальний період, витрати позивача на утримання дитини також зросли, оскільки дитина повинна мати одяг, гарне харчування, предмети гігієни, обігріте та належне житло.

Однак з таким твердженням суд погодитись не може, так як позивачем не надано належних доказів.

В статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.51 Конституції України, ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Крім того суд звертає увагу, що рішенням Южного міського суду Одеської області від 14.02.2017 вже був визначений розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 1/4 частина заробітку (доходу) відповідача та враховуючи вимоги ст.192 СК України розмір аліментів визначений рішенням суду може бути тільки зменшено або збільшено.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30%).

Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15травня 2006 року за№ 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.

Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти у збільшеному розмірі не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не надано жодного доказу про зміну матеріального стану - у відповідача в бік покращення, а у позивача - в бік погіршення або їх сімейного стану. Покликання на зміну законодавства в частині збільшення визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину само по собі не може свідчити про зміну матеріального стану платника чи одержувача аліментів та не є підставою для зміни розміру аліментів.

Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів визначені статтею 182 СК України.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

ЗУ "Про Державний бюджет на 2020 рік" прожитковий мінімум, для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2019 року складає 2218 грн, з 1 липня - 2318 грн, з 1 грудня - 2395 грн.

Оскільки, позивачем не доведено, що від дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів змінились сімейне становище та матеріальний стан платника або одержувача аліментів, виникли інші обставини, що відіграють суттєву роль в житті позивача, відповідача чи їх неповнолітніх дітей, і що є підставою для збільшення розміру аліментів, суд, з`ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 141, 265, 268, ЦПК України, ст. 182, 191 Сімейного Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,.

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ,.

Дата складання повного судового рішення 04.06.2020.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська