№ 207/108/20
№ 2/207/632/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.,

при секретарі Сівачук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Звертаючись до суду, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що вона, ОСОБА_1 , є власником автомобіля «Skoda Fabia», 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке віддано Центром ДАІ 1205 від 05 листопада 2014 року.

25 вересня 2019 року о 16 годині 00 хвилин, на перехресті проспекту Свободи та проспекту Аношкіна в місті Кам`янське Дніпропетровської області сталася дорожньо- транспортна пригода за участю автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням відповідача - ОСОБА_2 .

Зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок того, що ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_3 , виїхав на регульоване перехрестя на заборонний (червоний) сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по проспекту Аношкіна в місті Кам`янське Дніпропетровської області на зелений сигнал світлофора. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзерджинська від 05 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення №208/6606/19, яка набрала законної сили 16 листопада 2019 року, ОСОБА_2 визнано винним в здійсненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 340 (триста сорок) гривень 00 копійок на користь держави.

Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Юрія Володимировича №4710/19/19, який складено 07 листопада 2019 року, величина матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 185208 (сто вісімдесят п`ять тисяч двісті вісім гривень) 47 копійок.

Відповідно до квитанції цю оплату наданих експертних послуг від 07 листопада 2019 року, вартість складання зазначеного вище висновку становить 3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Цивільно-правова відповідальність відповідача - ОСОБА_2 застрахована приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (ідентифікаційний код юридичної особи 20602681, місцезнаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40) згідно поліса №АМ/8987838 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 100000 (сто тисяч) гривень 00 коп., розмір франшизи - 1 000 (одна тисяча) гривень 00 коп.

24 грудня 2019 року приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» на її користь було здійснено страхове відшкодування, зменшене на суму франшизи у розмірі 99000 (дев`яносто дев`ять тисяч) гривень 00 коп..

Таким чином, з відповідача на її користь, в якості відшкодування матеріальної шкоди, підлягають стягненню грошові кошти у розмірі 89708 (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот вісім) гривень 47 коп., виходячи з наступного розрахунку:

185 208,47 - 99 000,00 + 3 500,00, де:

185 208, 47 гривень - величина матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

99 000,00 гривень - страхове відшкодування, зменшене на суму франшизи;

3 500,00 гривень - вартість експертних послуг.

Крім майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, їй було заподіяно також моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача 25 вересня 2019 року о 16 годині 00 хв. на перехресті проспекту Свободи та проспекту Аношкіна в місті Кам`янське Дніпропетровської області, постраждав її син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився в салоні автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано ушкоджень здоров`ю у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ситуаційної реакції з розвитком неврозоподібного захворювання, спазму акомодації.

Протягом тривалого часу, а саме з 26 вересня 2009 року по 18 жовтня 2009 року він перебував на лікуванні в КЗ «ДМЛ м. Камянське» ДОР».

Також, з вини відповідача було пошкоджено належний їй автомобіль, внаслідок чого були порушені її права, як його власника.

Через зазначені вище обставини був порушений звичний для неї устрій життя. По сьогоднішній день вона позбавлена можливості користуватися своїм транспортним засобом, у зв`язку з чим, їй стало скрутно здійснювати щоденні поїздки, пов`язані з характером її трудової діяльності.

Також, їй довелося витрачати свій час і засоби на лікування сина та догляд за ним, проходження експертизи, підготовку документів для звернення до суду з цим позовом, внаслідок чого значно зменшився період її відпочинку.

Крім того, необхідність користуватися найманим та громадським транспортом змусила її знаходити додаткові засоби для організації свого життя.

Завдану їй відповідачем моральну шкоду вона оцінює в 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп.

На підставі зазначеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 89708 (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот вісім) гривень 47 коп. в якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 коп. в якості відшкодування моральної шкоди; 1 817 (одна тисяча вісімсот сімнадцять) гривень 49 коп. судового збору.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої зазначила, що зменшує свої позовні вимоги щодо відшкоування моральної шкоди та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп., так як відшкодування моральної шкоди саме в такій сумі вони узгодили з відповідачем. Дану справу просила розглянути за її відсутністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просив справу розглянути за його відсутністю, зазначив, що уточнені позовні вимоги позивачки визнав у повному обсязі.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що 25 вересня 2019 року о 16.00 годині ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daewoo Nexia», державний номерний знак НОМЕР_3 , на перехресті проспекту Свободи та проспекту Аношкіна у м. Кам`янське, виїхав на регульоване перехрестя на заборонний (червоний) сигнал світлофору та скоїв зіткнення з автомобілем «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по проспекту Аношкіна на зелений сигнал світлофору. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначена постанова суду набрала законної сили 16.11.2019 року (ар.с. 11).

Згідно висновку № 4710/19/19 автотоварознавчої експертизи по визначенню вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ від 07 листопада 2019 року, складеного судовим експертом Дроздовим Ю.В. на підставі заяви ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу - автомобілю «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 185208 (сто вісімдесят п`ять тисяч двісті вісім) гривень 47 копійок (ар.с. 12-22).

Проведення судової автотоварознавчої експертизи оплачено ОСОБА_1 07.11.2019 року у розмірі 3500,00 гривень на рахунок ФОП ОСОБА_5 , що підтверджено квитанцією, долученою до матеріалів справи (ар.с. 39).

Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 листопада 2019 року по справі № 208/6606/2019, відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та призначене покарання у вигляді штрафу на користь держави в сумі 340 гривень. (а.с. 11).

Відповідно до частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на викладене та відповідно до положення частини шостої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд не піддає сумніву та доказуванню обставини, встановлені постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05 листопада 2019 року, що набрала законної сили, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 ..

За даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль «Skoda Fabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ОСОБА_1 (ар.с. 10).

24.12.2019 року приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» сплатили ОСОБА_1 страхову виплату в розмірі 99000 гривень 00 коп., що підтверджується випискою по карті від 24.12.2019 (ар.с. 41).

Різниця між фактичними витратами на відновлення транспортного засобу та розміром страхового відшкодування становить 86 208,47 грн. (185208,47 грн. - 99000,00 грн. = 86208,47 грн.) + 3 500,00 гривень - вартість експертних послуг.

До сьогоднішнього дня позивач не отримав ніякого відшкодування з боку відповідача.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування»; ЦК України та іншими законодавчими актами.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частин 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлене договором.

Статтею 999 Цивільного кодексу України передбачено, що законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі статтею 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. (п. 56 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц).

Пленум Верховного Суду України в пункті 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, керуючись положеннями законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, суд дійшов висновку щодо правомірності звернення позивача ОСОБА_1 із вимогою про відшкодування відповідачем ОСОБА_2 матеріальної шкоди у розмірі 86208 (вісімдесят шість тисяч двісті вісім) гривень 47 коп., завданої відповідачем ОСОБА_2 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась у зв`язку із порушенням відповідачем Правил дорожнього руху України, що встановлено судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Таким чином, з огляду на правомірність вимог позивача ОСОБА_1 щодо відшкодування на її користь відповідачем ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу, належного позивачу на праві власності, відповідачем також має бути відшкодовано на користь позивача документально підтверджені збитки, понесені останнім задля оплати вартості проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 3500,00 грн.

В частині стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачів моральної шкоди, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та роз`яснень, що містяться в п.5 Постанови, при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути з`ясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

З урахуванням вимог позивача в частині стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди, що завдана позивачам протиправними діями відповідача, якими спричинено дорожньо-транспортну пригоду, наслідком чого є пошкодження транспортного засобу позивача ОСОБА_1 , та яка пов`язана з розладом нормального життя позивача, нервової напруги та переживань, витрати часу на відновлення порушеного права, враховуючи отримання за наслідками ДТП сином позивача ОСОБА_4 , 28.05.2009 року народження ушкоджень здоров`ю у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, ситуаційної реакції з розвитком неврозоподібного захворювання, спазму акомодації, тобто повністю був змінений їх ритм життя (а.с. 43-45), суд дійшов висновку, що відповідачем має бути відшкодовано на користь позивача моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн., яку і просила стягнути позивачка з відповідача та яка визнана самим відповідачем.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди підлягає задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. 12, 13, 49, 81, 82, ч. 4 ст.206, ст. 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 :

86208 (вісімдесят шість тисяч двісті вісім) гривень 47 коп. в якості відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

3500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 коп. в якості відшкодування вартості експертних послуг, а всього 89708 (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот вісім) гривень 47 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,) в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2000 (дві тисячі) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,) витрати по сплаті судового збору у сумі 917 (дев`ятсот сімнадцять) гривень 09 коп..

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчисляються з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко