Справа № 346/1273/20
Провадження № 2/346/1023/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Махно Н.В.,

з участю: секретаря: Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись в суд із даним позовом, посилається на те, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був її чоловік ОСОБА_4 Зазначає, що станом на 01.07.1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору- ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , всі особи, які проживали в даному будинковолодінні є співвласниками в рівних частинах будинковолодіння, тобто кожному із них належить по 1/4 зазначеного майна. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік, ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина за законом на 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 . Спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_4 прийняла вона подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріуса. Окрім неї спадкоємцями за законом є їхні діти: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які на спадщину не претендують. Звернувшись до державного нотаріуса, позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки частку померлого голови колгоспного двору у спільній сумісній власності колгоспного двору та інших його членів не виділено. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечив щодо позову ОСОБА_1 та просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечила щодо позову ОСОБА_1 та просила позов задоволити.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року, а також ст. 1 Додаткового протоколу до неї передбачають право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускаючи позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності й на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнають право держави на здійснення контролю за використанням власності з урахуванням загальних інтересів або для забезпечення стягнення податків, інших зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплюються і у національному законодавстві України. Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Цивільного кодексу України підставами виникнення права власності є різні правопороджуючі юридичні факти, або правовідносини, зокрема, також і в порядку спадкування після смерті громадянина.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) переходять всі права та обов`язки до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що 11 січня 2019 року складено відповідний актовий запис №6(а.с.41)

Згідно свідоцтва на право власності на жилий будинок від 19 квітня 1988 року в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 , дійсно належив колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_4 (а.с.5). На момент смерті ОСОБА_4 у даному житловому будинку проживала дружина померлого ОСОБА_1 , яка вступила в управління спадковим майном.

Згідно довідки старости с. Турка П`ядицької сільської ради ОТГ від 08.02.2019 року №6 за ОСОБА_4 значиться житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 та розташований на земельній ділянці П`ядицької сільської ради ОТГ. Господарство відноситься до типу селянського двору. Станом на 01 липня 1990 року у будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 -голова сім`ї; ОСОБА_1 -дружина; ОСОБА_2 -син та ОСОБА_3 -дочка. На час смерті ОСОБА_4 у будинку була зареєстрована та проживала ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_4 в управління спадковим майном вступила дружина ОСОБА_1 , яка здійснює догляд за житловим будинком та обробляє земельну ділянку. Заповіт від імені ОСОБА_4 не був посвідчений у виконкомі П`ядицької сільської ради ОТГ (а.с.40)

Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації» житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстровано згідно архівних даних станом на 31.12.2012 року в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №1 під реєстровим №100 за ОСОБА_4 (а.с.9)

З метою оформлення спадщини позивачка ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Коломийської міської державної нотаріальної контори Мануляк І.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що право власності на нерухоме майно зареєстровано за померлим головою колгоспного двору ОСОБА_4 , частки померлого голови колгоспного двору та інших його членів у майні колгоспного двору не було виділено (а.с. 46).

Згідно із п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності" спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно даних технічного паспорту в АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок «літ. А», літня кухня «літ. Б», сарай «літ. В», стодола "літ.Г", огорожа «№1-2» (а.с.6-8).

Згідно звіту про незалежну оцінку житлового будинку та господарських будівель і споруд ринкова вартість житлового будинку (загальною площею 53,0 кв.м., житловою площею 24,8 кв.м. та господарських будівель і споруд: літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», стодола літ. «Г» та огорожа літ. «N1-2) в АДРЕСА_1 становить 152 500 грн. (а.с.10-27)

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 є належно обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст.ст.328,392 ЦК України та керуючись ст.ст.247 ч.2, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителькою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повне судове рішення складено 13.07.2020 року.

Суддя Махно Н. В.