Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/752/20
провадження: 2/614/169/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

26.11.2020

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/752/20

Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г. М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу

за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»

до ОСОБА_2

про стягнення заборгованості

за участю учасників справи:

від позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явилася,

представника відповідача: не з`явився,

У С Т А Н О В И В :

23.09.2020 до Борівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , яка була уточнена 25.11.2020, в якій позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 971.43 грн. та судові витрати.

Як на підстави позовних вимог представник позивача посилається на наступні обставини.

ОСОБА_2 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 07.09.2011.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно до п. 2.1.1.12.3 погашення кредиту - поповнення картрахунку держателя здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання кошгтів з інших рахунків клієнта на підставі договору.

Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів для погашення заборгованості по кредлитним картам для клієнтів передбачений пільговий період, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості.

У разі непогашення заборгованості напротязі пільгового періоду за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами банку, з розрахунку 360/365 календарних днів на рік.

Розмір відсоткової ставки встановлено в заяві позичальника на рівні 3,0% на місяць або 36,00% на рік.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 06.11.2020 має заборгованість, яка складається з наступного: тіло кредиту - 4804.30 грн., відсотки за користування кредитними коштами - 9554.93 грн. та пеня - 612.20 грн.

Дата коли виникла прострочка по відсоткам - 15.01.2012. Строк дії картки до 01/2016. Період за який необхідно стягнути заборгованість по відсоткам (з урахуванням строків позовної давності в три роки) - з 16.01.2012 по 31.01.2016 (відповідно до останнього дня місяця строку дії картки) та складає 9554.93 грн.

Розмір пені, відповідно до довідки про умови кредитування, який підлягає стягненню - 612,20 грн. (з урахуванням кількості місяців з моменту виникнення прострочки за тілом кредиту - 13 місяців) та з урахуванням оплат.

Відповідно до Довідки про умови кредитування, ставка пені за несвоєчасне погашення заборгованості, складає 1% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. на місяць.

50,00 грн. (мінімальна ставка пені)х13 місяців (період за який нараховувалася пеня)=650,00 грн.- 37,80 грн. (сума внесених платежів в рахунок погашення заборгованості по пені)=612,20 грн.

Всього до стягнення 14 971.43 грн.: 4804.30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9554,93 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 612,20 грн. - заборгованість з пені.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Ухвалою судді від 09.10.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Станом на 26.11.2020 відзив на позовну заяву до Борівського районного суду Харківської області не надійшов.

Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Представник позивача подала клопотання про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача надав до суду заяви, згідно яких просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги, з урахуванням уточнень, визнає частково в частині стягнення з відповідача заборгованості в сумі 10 656.03 грн., яка складається з наступного: 4804.30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5851.73 грн. - заборгованість по відсоткам станом на 31.01.2016. Відповідач та її представник не визнають суму відсотків 3703.20 грн. в зв`язку з ненаданням доказів до суду по її нарахуванню. Крім того, відповідач та її представник просять відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пеня в сумі 612.20 грн. в зв`язку з пропуском спеціальної позовної давності.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що 07.09.2011 ОСОБА_2 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та отримала платіжну картку кредитна «Універсальна» (а.с.35-36). З копії Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», підписаної 07.09.2011 ОСОБА_2 , вбачається, що остання погодилася з умовами кредитування, згідно яких базова щомісячна відсоткова ставка становить 3,00 %, тобто 36.00 % річних та пеня складає 1% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. на місяць (а.с.37). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище на ОСОБА_2 (а.с.133).

Згідно уточнених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача таку складову заборгованості як заборгованість за відсотками станом на 31.01.2016 в сумі 9554.93 грн.

Відповідач та його представник не погоджуються з такою сумою заборгованості по відсоткам, оскільки згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 07.09.2011 заборгованість по відсоткам станом на 31.01.2016 становить 5851.73 грн.

Проте, як зазначено представником позивача в додаткових поясненнях та встановлено судом, ОСОБА_2 при укладенні кредитного договору погоджувалася на 36.00 % річну ставку. В доданому до позовної заяви розрахунку заборгованості сума заборгованості по відсоткам розрахована з урахуванням того, що з 01.012013 відсоткова ставка по кредиту була знижена з 36% до 30%, з 01.09.2014 збільшена до 34.8% та з 01.04.2015 збільшена до 43.2%. Представник позивача, визнаючи незаконність зміни відсоткової ставки в односторонньому порядку та, відповідно, необґрунтованість нарахованої суми заборгованості по відсоткам, перерахувала заборгованість згідно погодженої ОСОБА_2 при укладанні кредитного договору відсоткової ставки в розмірі 36.00%, що суд визнає законним та правомірним.

Представник відповідача заявив про застосування строків позовної давності щодо стягнення пені в сумі 612.20 грн.

З додаткових пояснень вбачається, що пеня розрахована за 13 місяців та складає 612.20 грн.

З виписки по картковому рахунку вбачається, що після закінчення строку дії картки 01/2016 мали місце факти переривання строку позовної давності, зокрема останній раз 05.02.2019 (а.с.22-32). Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» 17.09.2012 ОСОБА_2 було видано кредитну карту зі строком дії 01/16 (а.с.34).

Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами мають різний зміст.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

У цій справі сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання. Повернення кредиту та сплату відсотків відповідач мала здійснювати щомісячними платежами, надаючи їх позивачеві до 25 числа кожного місяця упродовж строку кредитування. Строк кредитування (строк дії кредитної картки), згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» закінчується в останнй день січня 2016 року (а.с.34). Тобто, сторони погодили порядок і строки виконання зобов`язання.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відтак, у межах строку кредитування до 31 січня 2016 року відповідач мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 01 лютого 2017 року, відповідач мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, вказала, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності.

Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Беручи до уваги, що строк дії кредитної картки закінчився 31 січня 2016 року, то суд приходить до висновку про пропуск строку позовної давності для стягнення неустойки пені навіть за останнім щомісячним платежем. З розрахунку заборгованості вбачається, що мали місце факти переривання строку позовної давності, зокрема, останній раз 05.02.2019, проте, враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 у вересні 2020 року, то АТ КБ «ПриватБанк» пропущено спеціальний строк позовної давності для стягнення пені.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вимоги чинного законодавства, правові висновки Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 14 359.23 грн., яка складається з наступного: 4804.30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9554,93 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Питання щодо розподілу судових витрат між сторонам суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 80, 81, 89, 141, 191, ч. 2 ст. 247, 259, 264, 265, 268, 273, 274-279, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.49, 251, 252,258, 267, 526, 530, 549, 599, 610, 611, 612, 625, 631, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, юридична адреса: 01001, вул. Грушевського, б. 1Д м. Київ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 07.09.2011 в загальній сумі 14359.23 грн., яка складається з наступного: 4804.30 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 9554,93 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2016.00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.