Номер справи 220/1665/20
Номер провадження № 2/220/607/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року смт.Велика Новосілка Донецької області

Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючої-судді Дурач О.А.

за участю секретаря Сербіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Велика Новосілка Донецької області цивільну справу у порядку спрощеного провадження за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2020 р. до суду надійшла зазначена заява.

Провадження у справі відкрито 16.10.2020 р.

Короткий зміст вимог заяви

25.11.2013 р. між банком та відповідачем укладено укладено анкету-заяву б/н, за якою відповідач отримав кредитну картку та кредитний ліміт на неї. У подальшому кредитний ліміт збільшився до 10000 грн . При укладанні Кредитного договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України. Позивач свої зобов`язання виконав. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору виникла заборгованість, яка станом на 12.08.2020 року становить 19015 грн. 49 коп., з яких: 13703 грн. 29 коп. заборгованості за простроченим тілом кредита, 5312 грн. 20 коп. заборгованості за відсотками, за користування кредитом. Просить стягнути з відповідача вказані суми заборгованості та витрати по сплаті судового збору.

Відповідач відзив не надав.

Процедура судового розгляду

У судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 88,89). Позивач просив справу розглядати без участі його представника (а.с. 4). Від відповідача клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, причини неявки суду не повідомив, заяви щодо можливості розгляду справи без його участі не надав, його неявка не перешкоджає розгляду даного провадження, а тому відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та представника позивача, враховуючи подану ним заяву, в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін на теперішній час.

Фіксація судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснюється на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 28.11.2013 р. відповідач звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. В ній він підтвердив, що разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. У заяві зазначено, що він ознайомлений та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банка, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді. Зобов`язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також ознайомлюватися з їх змінами на сайті банку (а.с.18). Суд звертає увагу, що у даній анкеті заяві (договорі банківських послуг) відсутні дані про розмір процентної ставки за користування кредитом. Інформація, надана позивачем, щодо умов кредитування, містить підпис відповідача, але вказана інформація надана за типом карток «Універсальна» та «Універсальна голд», у той час, як невідомо, який саме тип картки видано відповідачу.

Втяг з Тарифів на обслуговування кредитних карт «Універсальна», наданий позивачем, у якому вказана сума відсотків за кредитними зобов`язаннями та штрафні санкції за невиконання зобов`язання, підпису відповідача не містить, що викликає сумнів суду у ознайомленні відповідача зі вказаними умовами та погодженням їх із ним (а.с. 19).

Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, старт карткового рахунку відбувся 25.11.2013 р., 24.04.2016 р. кредитний ліміт збільшено на 5000 грн., 30.01.2018 р. кредитний ліміт збільшено до 10000 грн. 21.02.2019 р. відбулося зменшення кредитного ліміту та встановлено кредитний ліміт «0». (а.с. 16).

Згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що у разі виникнення простроченої заборгованості працівник кредитного підрозділу зобов`язаний здійснити всі законні засоби впливу на клієнта для того, щоб забезпечити погашення кредиту (п.п. 1.1.3.2), банк має право здійснювати заміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків (п.1.1.3.2.3), відсотки за користування кредитом (кредитним лімітом) та (або) овердрафтом нараховуються в дату їх сплати, передбачену п. 2.1.1.12.4 і п. 2.1.1.12.5, при цьому відсотки розраховуються щомісячно за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту та (або) овердрафту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку до дня, коли кредит (кредитний ліміт) і (або) овердрафт стають простроченим кредитом (п. 2.1.1.12.6.3) (а.с. 20-54). Суд звертає увагу, що у даному документі відсутній підпис відповідача та відсутні докази його ознайомлення зі вказаними умовами кредиту.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 25.11.2013 р., станом на 12.08.2020 р. Відповідачу визначено заборгованість у загальній сумі 19015 грн. 49 коп., з яких: 13703 грн. 29 коп. заборгованості за тілом кредита, 5312 грн. 20 коп. заборгованість за відсотками, за користування кредитом (а.с. 10-15).

Також наявність заборгованості відповідача та її активне користування карткою вбачається й з даних виписки рахунку за договором станом на 01.06.2020 р. Погашення обов`язкового платежу з картки відбулося востаннє 26.10.2019 р. (а.с. 64-73).

Згідно з довідкою Головного управління статистики у м.Києві на 01.03.2018 ПАТ КБ «ПриватБанк» зареєстровано в , є юридичною особою, має ліцензію на право надання банківських послуг (а.с. 59,60). У статуті АТ КБ «ПриватБанк» (ідентифікаційний № 14360570), який затверджено 05.06.2019 та погоджено з НБУ 06.09.2019, зазначена його назва: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк») (п.1.5) (а.с. 62-63); додана відповідна виписка з ЄДРПОУ (а.с. 61).

Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, суд, дійшов висновку, що між сторонами укладено кредитний договір, умови якого та вимоги законодавства, що регулюють виниклі між сторонами правовідносини, порушені відповідачем. Утворилася заборгованість за кредитом, яка не погашена до теперішнього часу, і станом на 12.08.2020 року становить 13703 грн. 29 коп. (тіло кредита). Наявність даної заборгованості підтверджується випискою по рахунку відповідача, розрахунком заборгованості. Існування заборгованості за тілом кредиту за договором від 25.11.2013 р. б/н у сумі, вказаній позивачем, відповідачем не спростовано.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин норми ч.1 ст. 634 ЦК України, оскільки Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату пені не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору.

Так, споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснювати свої права, бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Суд вважає, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» не дотримався вимог, передбачених ч.2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк, а тому Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку , які містяться в матеріалах даної справи без підпису відповідача - не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами, докази ознайомлення відповідача зі вказаними умовами суду не надані.

Даний висновок суду узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19 від 03.07.2019 р., а тому інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

При цьому, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення.

Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом.

Висновки суду за результатами розгляду позову

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково. Оскільки отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, наявність заборгованості за тілом кредиту підтверджується розрахунком в матеріалах справи, з яким суд погоджується, відповідач не надав суду докази виконання зобов`язання з повернення позичених коштів, Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, позовні вимоги підлягають задоволенню у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту станом на 12.08.2020 р. у сумі 13703 грн. 29 коп. Суд вважає необхідним відмовити у задоволенні позову у іншій частині.

Щодо розподілу судових витрат

При розподілі судових витрат суд керується нормами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 2102,00 грн. (а.с. 5), а суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 1515 грн.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, у погашення заборгованості за кредитним договором б/н від 25.11.2013 року станом на 12.08.2020 р. заборгованість за тілом кредиту у сумі 13703 (тринадцять тисяч сімсот три) грн. 29 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , судовий збір в сумі 1515 (одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять) грн.

У задоволенні позовних вимог у іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду безпосередньо або через Великоновосілківський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.А. Дурач