Постанова

Іменем України

01 липня 2020 року

м. Київ

справа № 332/4459/15-ц

провадження № 61-36262св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа -ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на постанову Апеляційного суду Запорізької області від 10 квітня 2018 року у складі колегії суддів: Кримської О. М., Кочеткова І. В., Маловічко С. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 07 травня 2007 року між закритим акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», (правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 06-0366/02-01, на підставі якого банк надав їй кредит у сумі 110 000 грн зі сплатою 18 % річних строком до 10 квітня 2027 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором, 07 травня 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 укладено іпотечний договір № 06-0364/03-01, відповідно до якого останні передали банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами. ОСОБА_3 неналежно виконувала взяті на себе зобов`язання, чим грубо порушила істотні умови кредитного договору, у результаті чого, станом на 31 серпня 2015 pоку, має прострочену заборгованість: за кредитом - 100 847,34 грн, за відсотками - 123 260,29 грн, зі сплати комісії - 4 134,73 грн, із сплати пені - 67 139,95 грн.

Ураховуючи наведене, ТОВ «Кредитні ініціативи» просило суд звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за ціною, встановленою суб`єктом оціночної діяльності при проведенні виконавчих дій, для погашення кредитної заборгованості ОСОБА_3 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором від 07 травня 2007 року у розмірі 295 382,31 грн та судового збору у сумі 3 423,64 грн.

Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2016 року у складі судді Сінєльніка Р. В. у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем пропущено передбачений статтею 257 ЦК України трирічний строк позовної давності, оскільки право позивача на стягнення заборгованості за вищевказаними договорами виникло з моменту ухвалення заочного рішення Заводським районним судом м. Запоріжжя 01 жовтня 2009 року, проте з позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося лише у вересні 2015 року, тобто за межами трирічного строку позовної давності

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 05 липня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позов ТОВ «Кредитні ініціативи».

Звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1424, виданого 17 листопада 2006 року Заводською районною адміністрацією.

Ухвалено, що за рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки слід задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла в наслідок неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 17 грудня 2012 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 175 878,15 грн, а саме: заборгованість за відсотками за користування кредитом - 108 743,18 грн; комісії - 3 630,49 грн, пені - 63 504,48 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмір 5 654,65 грн, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеною суб'єктом оціночної діяльності (незалежним експертом) на стадії оціни майна під час проведення виконавчих дій.

В решті позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 липня 2016 року у частині вирішення позовних вимог щодо реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 05 липня 2016 року апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 28 січня 2016 року в цій справі в частині вирішення позовних вимог щодо реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах скасовано.

Прийнято у цій частині постанову наступного змісту:

Позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково.

Звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1424, виданого 17 листопада 2006 року Заводською районною адміністрацією.

Ухвалено, що за рахунок коштів отриманих від реалізації предмета іпотеки слід задовольнити вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» у розмірі заборгованості, що виникла в наслідок неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 17 грудня 2012 року по 31 серпня 2015 року у розмірі 175 878,15 грн, а саме: заборгованість за відсотками за користування кредитом - 108 743,18 грн; комісії - 3 630,49 грн, пені - 63 504,48 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмір 5 654,65 грн, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», встановивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі не нижче за 411 449 грн.

В решті позову відмовлено.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, тому доцільно визначити початкову ціну продажу предмета іпотеки у сумі 411 449 грн, яка визначена у звіті № ВА 171108-005 про незалежну оцінку вартості іпотечного майна станом на 08 листопада 2017 року, оскільки інших даних щодо ціни предмету іпотеки у часники процесу не надали.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2018 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити позов ТОВ «Кредитні ініціативи» без розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що позивач не надав суду оригінали доказів, якими він обґрунтовує позовну заяву, тому такий позов необхідно залишити без розгляду відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України.

Крім того вказує, що ТОВ «Кредитні ініціативи» не мало право подавати цей позов, а повинно було звертатися до суду про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки першопочатковий кредитор - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», вже звертався до суду з позовом та заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2009 року позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в межах вартості належної їм на праві власності частини квартири АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість у розмірі 117 252,93 грн за кредитним договором від 07 травня 2007 року, у тому числі шляхом звернення стягнення на частину квартири АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах. Постановою Заводського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 25 березня 2010 року було відкрито виконавче провадження по виконанню вищевказаного судового рішення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зазначає, що суд не врахував, що банк неправильно нараховував заборгованість.

Також, вважає, що судом не було належно досліджено факт переходу права вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи», а також пропуску строку позовної давності.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2018 року ТОВ «Кредитні ініціативи» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому вказує, що її доводи вже були предметом дослідження в суді касаційної інстанції, а справу було направлено на новий розгляд тільки в частині визначення початкової ціни продажу предмету іпотеки.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 червня 2018 року у складі судді Мартєва С. Ю. відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 14 квітня 2020 року справу передано судді-доповідачу Лідовцю Р. А.

Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2020 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

07 травня 2007 року між Закритим акціонерним товариством (далі - ЗАТ) «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», правонаступником якого є ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 06-0366/02-01, на підставі якого банк надав ОСОБА_3 кредит у сумі 110 000 грн зі сплатою 18 % річних строком до 10 квітня 2027 року.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором, 07 травня 2007 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір № 06-0364/03-01, відповідно до якого останні передали банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

17 грудня 2012 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відступило на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги заборгованості за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та фізичними особами.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у межах вартості належної їм на праві власності частини квартири АДРЕСА_1 , на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість у розмірі 117 252,93 грн за кредитним договором від 07 травня 2007 року, у тому числі шляхом звернення стягнення на частину квартири АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах.

Постановою Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 25 березня 2010 року було відкрито виконавче провадження з виконання вищевказаного судового рішення в частині стягнення заборгованості за кредитним договором.

У пункті 1.4 іпотечного договору сторони оцінили предмет іпотеки у 137 497 грн.

З огляду на звіт про незалежну оцінку вартості іпотечного майна № ВА 171108-005, станом на 08 листопада 2017 року, який виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ», що діє на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності від 21 жовтня 2016 року № 813/16, відповідно до якого вартість квартири АДРЕСА_1 становить 411 449 грн.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судове рішення суду апеляційної інстанції в частині, яка переглядалася, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульований статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Положеннями частини першої статті 39 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на час розгляду справи апеляційним судом, передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 липня 2016 року було скасовано тільки у частині вирішення позовних вимог щодо реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах та направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, відповідно, тільки у цій частині.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у вказаній ухвалі вказав, що суд не зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку». Посилання апеляційного суду у резолютивній частині рішення на визначення початкової ціни предмета іпотеки під час здійснення виконавчого провадження суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону України «Про іпотеку».

Тобто, справу було направлено на новий розгляд фактично тільки в частині визначення початкової ціни продажу предмету іпотеки.

Переглядаючи справу, на виконання вказівок касаційного суду, апеляційним судом було встановлено, що у пункті 1.4 іпотечного договору сторони оцінили предмет іпотеки у 137 497 грн.

16 січня 2018 року представником ТОВ «Кредитні ініціативи» до суду апеляційної інстанції надано звіт № ВА 171108-005 про незалежну оцінку вартості іпотечного майна станом на 08 листопада 2017 року, який виконаний суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ», що діяв на підставі сертифіката суб`єкта оціночної діяльності від 21 жовтня 2016 року № 813/16, відповідно до якого вартість квартири АДРЕСА_1 становить 411 449 грн.

Вказавши, що відповідачі не надали доказів щодо іншої вартості предмета іпотеки, мотивуючи свою позицію тим, що вони не визнають позовних вимог у повному обсязі, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо доцільності визначення початкової ціни продажу предмета іпотеки у сумі 411 449 грн, яка визначена у звіті № ВА 171108-005 про незалежну оцінку вартості іпотечного майна станом на 08 листопада 2017 року.

Усі доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення апеляційного суду в частині, що переглядалася, оскільки вони стосуються суті спору та були предметом перегляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Доводів щодо незаконності оскаржуваного судового рішення в частині щодо реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах, неправильного визначення судом апеляційної інстанції початкової ціни продажу предмету іпотеки, тобто у тій частині, в якій справа цим судом переглядалася, касаційна скарга не містить.

Згідно із частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують, на законність та обґрунтованість його судового рішення не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Запорізької області від 10 квітня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Д. Д. Луспеник І. А. Воробйова Б. І. Гулько Р. А. Лідовець Ю. В. Черняк