Єдиний унікальний номер: 448/1008/20
Провадження № 2/448/556/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

26.11.2020 року м.Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

за участю секретаря судового засідання Романченко І.А.,

сторони:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

суть спору: про розірвання шлюбу,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

її представник-адвокат Борисенко В.В.,

відповідач ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

І. Суть спору

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 07.06.2016року між нею та відповідачем ОСОБА_2 , було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради за актовим записом №03.

Зазначає, що від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стверджує, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки такий зневажливо до неї ставиться, неодноразово наносив її тілесні ушкодження. Фактичні шлюбні стосунки між ними припинені, проживають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Залишатися і надалі у такому шлюбу наміру не має, примирення не бажає.

З огляду на наведене, просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, а також відновити їй, позивачці ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

ІІ. Позиція учасників справи

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила суд її позов задовольнити в межах заявлених позовних вимог.

Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Борисенко В.В. підтримав доводи своєї довірительки.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

Ухвалою судді від 05.10.2020 року відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заслухавши думку сторін по справі та дослідивши матеріали такої, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

ІV. Обставини справи, встановлені судом

Сторони перебувають між собою у шлюбі, який зареєстровано 07.06.2016 року виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради за актовим записом №03.

Від даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: свідоцтвом про укладення шлюбу між сторонами серії НОМЕР_1 від 07.06.2016 року, копією свідоцтва про народження дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копією паспорта позивачки ОСОБА_1 , іншими документами, що додані до матеріалів даної цивільної справи.

Як слідує із викладених пояснень позивачки, подружжя вже тривалий час разом не проживають та жодних шлюбних стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально, між подружжям відсутні почуття любові та довіри один до одного.

Зазначені обставини не заперечуються відповідачем ОСОБА_2 .

Позивачка ОСОБА_1 , несе моральні страждання, тому наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, оскільки вже зверталась до суду із позовом про розірвання шлюбу, та вказану заяву залишила без розгляду, так як відповідач переконав в тому, що виправить своє ставлення до неї.

Однак, із вищевказаного слідує, що відповідач на шлях виправлення не став, а тому позивачка повторно звернулась до суду із заявою про розірвання шлюбу. Категорично заперечувала щодо надання терміну на примирення з відповідачем.

V. Застосоване судом національне та міжнародне законодавство та висновок суду

Суд критично ставиться до покликань відповідача щодо відсутності підстав для розірвання шлюбу з огляду на наступне.

Норми матеріального права застосовані судом.

Положеннями статті 12 «Право на шлюб» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.97р.), визначено, що чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. ст. 3, 32, 36, 55 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно; шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків; дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Згідно ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ст.112 СК України, вирішуючи спір про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, відносини, які станом на зараз склалися та існують між подружжям, жодним чином не можна вважати здоровими і такими, які б уособлювали взаємну любов, повагу і допомогу один одному.

З пояснень наданих позивачкою і не спростованих відповідачем, убачається, що психологічно-емоційна складова їхніх відносин носить нездорових характер та не сприяє подальшому спільному проживанню та вихованню дітей, а навпаки вносить суттєвий дисбаланс у відносини та негативно відображається на дітях, що у свою чергу є визначальним для встановлення можливості продовження шлюбних відносин між сторонами.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, проголошена Конституцією України ( 254к/96-ВР ) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч.1 ст.111 СК України, вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК) ( 1618-15 ). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Надаючи пояснення в судовому засіданні відповідачем було висловлено припущення, щодо надання можливості строку для примирення, однак таку позицію категорично заперечила позивачка, покликаючись на ряд обставин, які мають місце у їхньому спілкуванні.

Суд погоджується з позивачкою, щодо недоцільності надання можливості для примирення враховуючи конкретні обставини справи.

Норми процесуального права застосовані судом.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні даного спору, суд виходить із того, що добровільність шлюбу це одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Враховуючи, що судом установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними не можливо, суд дійшов до висновку, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірвано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов позивачки ОСОБА_1 , необхідно задовольнити повністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з`ясувати прізвище позивачки після розірвання шлюбу.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно із положеннями ст.294 ЦПК України, які на підставі ст.10 ЦПК України, застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Враховуючи те, що позивачка ОСОБА_1 у позовній заяві та в судовому засіданні зазначила про те, що вона бажає змінити прізвище на дошлюбне « ОСОБА_4 », суд приходить висновку про необхідність зміни її чинного прізвища на дошлюбне.

VII. Судові витрати

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК).

Позивачкою ОСОБА_1 при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивачки, оскільки позовна заява задоволена повністю.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 274, ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.06.2016 року виконавчим комітетом Шегинівської сільської ради Мостиського району Львівської області за актовим записом №03.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 , відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею витрат зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду, однак з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду, яке є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Копію рішення, після набрання ним законної сили, надіслати до Мостиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відомості щодо учасників справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце проживання: с.Буців, Мостиського району Львівської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 01.12.2020 року.

Суддя Ю.Б. Білоус

Рішення набрало законної сили «___»___________ 20 р.

Суддя Ю.Б. Білоус