УХВАЛА

09 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

24 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу, застосування реституції і відшкодування моральної шкоди. Позивачка просить:

1.Визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бєлостоцькою Маргаритою Леонідівною), на підставі якого ОСОБА_2 передала, а ОСОБА_1 прийняла у власність квартиру під АДРЕСА_1 (згідно з витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.08.2015 року, індексний номер 41713707), що складаються з 3 житлових кімнат загальною площею 74,2 кв.м, застосувати реституцію.

2.Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІК НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 07.02.2018 року, видавник 5115 на користь ОСОБА_1 , ІК НОМЕР_3 , яка мешкає: АДРЕСА_2 , суму, що дорівнює вартості втраченої кватири, а саме 1 563 624 гривні, суму інфляційних витрат у розмірі 769 493 гривні та три проценти річних за користування коштами у розмірі 172 984гривні.

3.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 100000 гривень.

Одночасно з поданням позову, позивачка звернулась до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, просить накласти арешт (заборони відчуження, передачі в іпотеку та інше) на квартиру під АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11.09.2019 року(справа № 522/42/18).

Мотивує вимоги тим, що ОСОБА_2 своїми шахрайськими діями, про які зазначено в позові, сприяла втраті ОСОБА_1 як квартири під АДРЕСА_1 , так і грошей у розмірі вартості квартири (1563624 гривні). Задля того, щоб уникнути втрат свого майна ОСОБА_2 вже почала переоформлювати свою нерухомість на родичів. Так, вона вже подарувала донці квартиру АДРЕСА_4 і намагається переоформити квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

Судом направлений запит для з`ясування місця реєстрації відповідачки. 08 січня 2020 року до суду надійшла відповідь на запит.

09 січня 2020 року по справі відкрито провадження, встановлений загальний розгляд справи.

В порядку ст. 153 ЦПК України, заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи фактичні обставини справи, суд вважає заяву про забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягаэ задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема забороною вчиняти певні дії.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд виходить із співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам, а також відповідності способу забезпечення позову вимогам ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів.

Згідно роз`яснень даних в п.4 цієї постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Також, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Таким чином, з метою забезпечення права на ефективний захист, заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову та заборони вчиняти будь-які дії пов`язані з цією квартирою, шляхом накладення арешту на предмет спору, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 154 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про забезпечення позову задовольнити повністю.

1.Накласти арешт на квартиру під АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_2 на підставі рішення Приморського районного суду міста Одеси від 11.09.2018 року(справа № 522/42/18).

2.Заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії (заборону відчуження, передачу в іпотеку та інше) з квартирою під АДРЕСА_3 .

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам для негайного виконання, яких стосуються заходи забезпечення позову і відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

В порядку ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІК НОМЕР_3 , яка мешкає: АДРЕСА_2

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІК НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 07.02.2018 року, видавник 5115, адреса реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя Л.М. Чернявська

"09" січня 2020 р.