Справа № 344/5950/18
Провадження № 22-ц/4808/1344/20
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

секретаря Мельник О.В.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на дії в.о. та заступника начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, за апеляційною скаргою Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського міського суду постановлену головуючим суддею Антоняком Т.М. 11 квітня 2019 року,

в с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії в.о. та заступника начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, вважаючи їх неправомірними. В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_1 вказав, що 23 серпня 2017 року в.о. начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богак Я.В. ухвалив постанову про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №31082840 від 15 грудня 2015 року згідно п.4 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», за яким з нього в користь ЗАТ «ОТП Банк» було стягнуто 1 309 751,59 грн заборгованості. Цією ж постановою дії головного державного виконавця Коцана П.Б. визнано такими, що вчинені з порушенням ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», а також зобов`язано головного виконавця Стельмаха С.Л. вжити всіх заходів щодо повного фактичного виконання виконавчого провадження. Посилаючись на те, що такі дії в.о. та заступника начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богака Я.В. є незаконними, оскільки останнім не аргументовано прийняті рішення, не вказано, в чому полягала незаконність дій державного виконавця при закритті провадження, а також на те, що стягувачу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було відомо про закінчення виконавчого провадження ще в березні 2017 року, а тому ним пропущено 10-денний термін для оскарження дій державного виконавця, ОСОБА_1 просив скаргу задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 11 квітня 2019 року скаргу ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії в.о. та заступника начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богака Я.В. при винесенні 23 серпня 2017 року постанови про результат перевірки законності виконавчого провадження №31082840, постанов про скасування процесуального документу неправомірними. Скасовано постанови в.о. та заступника начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богака Я.В. від 23 серпня 2017 року про результати перевірки законності виконавчого провадження та про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження. Зупинено виконавче провадження №31082840 з виконання виконавчого листа №2-153/2011 року, виданого Івано-Франківським міським судом 02 листопада 2011 року.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, представник Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Зокрема, апелянт вказує на те, що скасовуючи 23 серпня 2017 року постанову про закінчення виконавчого провадження від 15 грудня 2015 року, в.о. начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богак Я.В. діяв законно, оскільки при перевірці за заявою стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» виявлено ряд порушень. Зокрема, були відсутні підстави для закриття провадження, оскільки виконавчий документ не скасовано, а державним виконавцем проігноровано заяву стягувача та не виконано ухвалу суду від 22 червня 2012 року про заміну сторони виконавчого провадження. А тому, державним виконавцем Коцаном П.Б. не вчинено всіх дій, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», для повного та фактичного виконання рішення суду. Представник апелянта також вважає, що зупинення виконавчого провадження згідно оскаржуваної ухвали суду першої інстанції є безпідставне і не ґрунтується на нормах законодавства та може привести до ухилення і невиконання боржником рішення суду. Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що основним доводом задоволення скарги суд зазначає ненадання державним виконавцем пояснень щодо необхідності проведення перевірки виконавчого провадження та обґрунтованості оскарженої постанови. Разом з тим, повістка про виклик до суду надійшла до виконавчої служби тільки 12 квітня 2019 року, а тому Івано-Франківський МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області не був повідомлений про розгляд справи належним чином. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскарженої ухвали суду першої інстанції, представник Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1

ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направляв, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В засідання апеляційного суду представник Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області не з`явився з невідомих причин, хоч судове повідомлення було завчасно вручено у встановленому законом порядку. Отже, є правові підстави для розгляду справи у відсутності представника апелянта.

Представник ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги заперечив. Ухвалу суду вважає законною та обґрунтованою, а тому просить залишити її без змін.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 на дії в.о. та заступника начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність доказів правомірності винесення оскаржуваної постанови від 23 серпня 2017 року, в зв`язку із чим доводи скарги є обґрунтованими. Однак, з цим висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що в Івано-Франківському МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження № 31082840 з виконання виконавчого листа № 2-153/2011 року від 02 листопада 2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» в солідарному порядку заборгованості в розмірі 164 808,59 доларів США та 6000 грн пені.

Постановою державного виконавця ВДВС Івано-Франківского МУЮ Коцана П.Б. від 08 лютого 2012 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості в розмірі 1 309 751,59 грн. В ході виконання 14 лютого 2012 року винесено постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику. В подальшому, 11 червня 2012 року виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження №48447746 (а.с. 61).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22 червня 2012 року у даній справі у звязку із відступленням права вимоги було проведено заміну стягувача з ПАТ «ОТП «Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (копія ухвали а.с.64-65).

Як вбачається з матеріалів справи, в липні 2012 року представник АТ «ОТП Банк» звертався до виконавчої служби з клопотанням про проведення у зазначеному вище виконавчому провадженні заміни стягувача АТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 22 червня 2012 року (а.с.62-63).

Вищенаведене дає підстави для висновку, що у згаданому вище виконавчому провадженні ще у 2012 році повинна була бути проведена заміна стягувача з ПАТ «ОТП «Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Крім того, встановлено, що 06 березня 2017 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зверталося до Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в області з приводу проведення перевірки та надання інформації щодо згаданого виконавчого документа. Згідно відповіді ДВС від 16 березня 2017 року його повідомлено, що 15 грудня 2015 року головним державним виконавцем Коцаном П.Б. на підставі п.4 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с. 6). При цьому докази направлення та отримання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» цієї відповіді чи постанови про закінчення виконавчого провадження в справі відсутні.

Також з`ясовано, що 07 серпня 2017 року стягувачем подано скаргу начальнику Управління ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області про проведення перевірки з метою встановлення місцезнаходження виконавчого документа. За результатом цієї перевірки 23 серпня 2017 року в.о. начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богаком Я.В. визнано дії головного державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Коцана П.Б. по виконанню виконавчого провадження № 31082840 такими, що вчинено з порушенням вимог ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження». Відповідно скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження, винесену останнім 15 грудня 2015 року та тимчасово передано виконавче провадження головному державному виконавцю Стельмаху С.Л. Зобов`язано його вжити всіх заходів щодо повного фактичного виконання виконавчого провадження (а.с.4). Цього ж дня постановою заступника начальника Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Богаком Я.В. скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 15 грудня 2015 року.

За змістом ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За положеннями ч. ч.1, 2 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь, чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно роз`яснень абз. 2 п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02. 2014 року, справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК (в редакції 2004 року), за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Скасовуючи постанову державного виконавця про результати перевірки законності виконавчого провадження, суд першої інстанції вищезазначене не врахував. А встановивши, що перевірка здійснена в зв`язку зі скаргою саме стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна», не залучив останнє до участі в справі в якості заінтересованої особи.

При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 22 червня 2012 року про заміну сторони виконавчого провадження, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» є безпосереднім учасником виконавчого провадження (а.с. 64-65). Скаржник ОСОБА_1 має заборгованість перед останнім, тому вирішення даної справи по суті стосується також прав та обов`язків товариства.

Однак, судом першої інстанції стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не залучено до участі в справі, у зв`язку з чим він не був повідомлений про хід даної справи та результат розгляду її по суті. Тим самим його позбавлено права на судовий захист та надання пояснень суду стосовно обставин, які стосуються даної справи, зокрема, про причини подачі скарги на дії державного виконавця тільки у серпні 2017 року.

Більше того, суд розглянув скаргу за відсутності представника виконавчої служби, якого не було належним чином повідомлено про розгляд справи. Так, як вбачається з штампу вхідної кореспонденції Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області повістка про призначене на 11 квітня 2019 року судове засідання отримана ним лише 12 квітня 2019 року (а.с. 69). Інші судові засідання (які йому передували), про які апелянт також не був належним чином повідомлений, відкладалися не з його вини, а з вини суду.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції залишив поза увагою вказані обставини та вимоги закону, не визначився в повній мірі зі складом учасників справи.

Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Пунктами 3, 4 частини 3 статті 376 ЦПК України встановлено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою; суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості на стадії перегляду справи в апеляційному порядку вирішувати питання щодо залучення заінтересованих осіб.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 11 квітня 2019 року скасувати.

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії в.о. та заступника начальника Івано-Франківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту.

Суддя-доповідач: В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук

В.Д. Фединяк

Повний текст постанови складено 08 грудня 2020 року.