У Х В А Л А

справа №370/457/20

"01" грудня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Лещук О.А.,

розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Пономарьова Миколи Миколайовича про забезпечення позову в межах розгляду справи за позовом

ОСОБА_1 до Колонщинської сільської ради Макарівського району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсними рішення та державних актів про право власності на земельні ділянки,

в с т а н о в и в:

у провадженні Макарівського районного суду Київської області перебуває справа №370/457/20 за позовом ОСОБА_1 до Колонщинської сільської ради Макарівського району, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про визнання недійсними рішення та державних актів про право власності на земельні ділянки.

01.12.2020 року представником позивачки ОСОБА_1 адвокатом Пономарьовим М.М. подано заяву про забезпечення позову з посиланням на те, що постановою Київського апеляційного суду від 05.10.2020 року накладено арешт на земельні ділянки, в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0293 загальною площею 0.17 га, місце розташування: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 .

За даними Публічної кадастрової карти з`ясовано, що кадастровий номер спірної земельної ділянки :02:005:0293 загальною площею 0.17 га змінено на кадастровий номер :02:005:0001.

У період оскарження ОСОБА_1 в апеляційному порядку ухвали Макарівського районного суду Київської області від 15.04.2020 року у справі №370/457/20 про відмову у забезпеченні позову, - відповідач ОСОБА_4 відчужив на користь ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) спірну земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0001 на підставі договору купівлі-продажу від 24.04.2020 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М., зареєстрованого під номером 145.

Також, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з`ясовано, що відповідач ОСОБА_5 відчужила на користь ОСОБА_7 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) спірну земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0292 на підставі договору купівлі-продажу від 15.07.2020 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М., зареєстрованого під номером 245.

Крім того, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з`ясовано, що відповідач ОСОБА_3 відчужив на користь ОСОБА_8 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) спірну земельну ділянку кадастровий номер :02:005:0291 на підставі договору купівлі-продажу від 22.09.2020 року, посвідченого нотаріально приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою Т.М., зареєстрованого під номером 365.

Таким чином, відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 під час розгляду Макарівським районним судом Київської області спору у даній справі з метою створення перешкод у поновленні порушених прав позивача, - відчужили спірні земельні ділянки.

Вказані дії, на думку представника позивачки ОСОБА_9 є однозначним доказом унеможливлення в майбутньому виконання рішення суду, якщо ним буде задоволено позов, у випадку невжиття заходів до забезпечення позову у формі накладення арешту на спірні земельні ділянки, так як є всі підстави вважати, що відповідачі надалі намагатимуться переоформлювати права на них на інших осіб.

Вжиття заходу до забезпечення позову шляхом накладення арешту на такі земельні ділянки сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить можливість відновлення його порушених прав.

Заявник просить: накласти арешт, до вирішення спору по суті, на земельні ділянки:

- кадастровий номер :02:005:0291 загальною площею 0,1501 га, місце розташування:

АДРЕСА_1 (Боржник: ОСОБА_8 ; адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ); Стягувач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 );

-кадастровий номер :02:005:0292 загальною площею 0,1601 га, місце розташування:

АДРЕСА_1 (Боржник: ОСОБА_7 ; адреса: АДРЕСА_4 ; Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Стягувач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 );

-кадастровий номер :02:005:0001 загальною площею 0,17 га, місце розташування:

АДРЕСА_1 (Боржник: ОСОБА_7 ; адреса: АДРЕСА_4 ; Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Стягувач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.11.2020 року №233974171, ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0.17 га, кадастровий номер :02:005:0001 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 145, виданий 24.04.2020 року, видавник Петрова Т.М. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.11.2020 року №233974189, ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 0.15 га, кадастровий номер :02:005:0291 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 365, виданий 22.09.2020 року, видавник Петрова Т.М. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.11.2020 року №233974154, ОСОБА_7 є власником земельної ділянки площею 0.1601 га, кадастровий номер :02:005:0292 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 245, виданий 15.07.2020 року, видавник Петрова Т.М. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу.

Згідно вимог ч.ч.1 та 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені положеннями ст.150 ЦПК України та до них належать: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заборона вчиняти певні дії; встановлення обов`язку вчинити певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передача речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупинення митного оформлення товарів чи предметів; арешт морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи за ним рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до п.п. 4,5,6 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до вимог ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Оцінюючі здобуті докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а заяву такою, що підлягає задоволенню, оскільки відповідачі з моменту відкриття провадження у справі відчужили спірні земельні ділянки, внаслідок чого позивачка змушена була вчиняти певні дії для визначення нових власників земельних ділянок, які утворились за рахунок її земельних ділянок, що зайняло багато часу та зусиль. У випадку відмови у забезпеченні позову, відповідачі, які на даний час є власниками спірних земельних ділянок, не обмежені у праві ними розпоряджатись, внаслідок чого може змінитись площа цих земельних ділянок, власники цих земельних ділянок, що в свою чергу, знову призведе до того, що позов не буде розглянутий судом у розумні строки, а також у разі задоволення позову, рішення суду не буде виконане.

З врахуванням наведеного, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, оскільки таке обмеження прав відповідачів є тимчасовим та діє лише до набрання рішенням суду законної сили, що не порушить прав відповідачів на мирне володіння майном.

Керуючись вимогами ст.149-153 ЦПК України,

у х в а л и в:

заяву задовольнити.

Накласти арешт, до вирішення спору по суті, на земельні ділянки:

- кадастровий номер :02:005:0291 загальною площею 0,1501 га, місце розташування:

АДРЕСА_1 (Боржник: ОСОБА_8 ; адреса: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ); Стягувач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 );

-кадастровий номер :02:005:0292 загальною площею 0,1601 га, місце розташування:

АДРЕСА_1 (Боржник: ОСОБА_7 ; адреса: АДРЕСА_4 ; Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Стягувач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 );

-кадастровий номер :02:005:0001 загальною площею 0,17 га, місце розташування:

АДРЕСА_1 (Боржник: ОСОБА_7 ; адреса: АДРЕСА_4 ; Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 ; Стягувач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Ухвала набирає законної сили через 15 днів з дня її проголошення якщо на неї не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя