РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в спрощеного позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 21.12.2015 року звернулася до Суворовського районного суду м.Херсона з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що у вересні 2011 року позивач з чоловіком ОСОБА_3 придбали автомобіль марки «Volkswagen Tiguan», 2011 року випуску, бежевого кольору, зареєстрований 24.09.2011 року в МРЄВ ДАІ м.Херсона, державний номер НОМЕР_1 . У свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу позивача зазначено, як особу, що має право керувати транспортним засобом. Зазначений автомобіль є спільною сумісною власністю як позивача так і її чоловіка. 21.11.2015 року в другій половині дня позивач приїхала додому і залишила зазначений автомобіль на дворі біля житлового будинку, напроти вікон своєї квартири. Близько 18-37 год. відповідач ОСОБА_2 , який мешкає по сусідству з позивачем, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, навмисно, своїм велосипедом, неодноразово вдарив автомобіль позивача із заднього та лівого боку, внаслідок чого пошкодив задній бампер автомобіля, кришку багажника, задній підкрилок, задні ліві двері. Внаслідок умисних дій відповідача позивачу було заподіяно матеріальний збиток на загальну суму 20249,93 грн. і складається з вартості нових запчастин: сполер, накладка арки колеса, кронштейн, покриття захисного для вклеювання скла, аплікатор, клею для встановлення скла, всього на суму 8113,13 грн., та ремонтно-відновлювальних робот автомобілю на суму 12136,80 грн. Крім того, позивач вважає, що відшкодуванню також підлягає заподіяна моральна шкода, оскільки вона перенесла тяжку морально-психологічну травму, душевні страждання через умисне пошкодження відповідачем її майна. Протиправні дії відповідача порушили нормальний уклад життя позивача через необхідність звернення до правоохоронних органів та за юридичною допомогою з приводу порушення відповідачем її прав, що негативно позначилось на житті позивача, на стані здоров`я, психічному стані, викликають моральні страждання. Зважаючи на глибину моральних страждань і ступінь вини відповідача, ОСОБА_1 вважає, що адекватний розмір відшкодування моральної шкоди складає 20 000 грн. У зв`язку з викладеним, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача в сумі 20249,93 грн.; стягнути з відповідача на свою користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.; стягнути з відповідача на свою користь судові витрати та судовий збір.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 30.12.2015 року відкрито провадження у справі.

Відповідач надав до суду заперечення, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що 21.11.2015 року відповідач був в гостях і прийшов додому не зовсім тверезим, взяв велосипед і поїхав у своїх справах. Йому на очі потрапив припаркований біля його вікон на відстані 7 метрів автомобіль позивача. Будучи обурений зухвалою поведінкою ОСОБА_1 , відповідач завдав два удари переднім колесом велосипеда ззаду машини в праве заднє колесо, задній бампер. Зазначає, що розуміє неправильність своїх дій. Прибігли сусіди почали відповідача заспокоювати. ОСОБА_1 відбивалася вогнегасником, збили відповідача з ніг і почалася боротьба, внаслідок чого на наступні день відповідач не міг пересуватися по квартирі без сторонньої допомоги. Просив врахувати, що транспортний засіб «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_1 , стоїть на самовільно обладнаному позивачем паркувальними бар`єрами місці в семи метрах від вікон відповідача, що не забезпечує йому душевної рівноваги.Зі сторони позивача пропозицій по примирення не надходило. Про день і час проведення ремонтних робіт автомобіля відповідач ніхто не повідомляв. До адміністративної відповідальності відповідача не притягували.

24.03.2016 року позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача, в сумі 33079,73 грн.; стягнути з відповідача на свою користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.; стягнути з відповідача на свою користь судові витрати та судовий збір.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 30.12.2015 року відкрито провадження за справою та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 17.02.2016 року призначено за справою судову автотоварознавчу експертизу.

У зв`язку з ліквідацією Суворовського, Дніпровського, Комсомольського районних судів м.Херсона та утворенням Херсонського міського суду Херсонської області відповідно до Указу Президента України від 19 січня 2016 року № 15/2016 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів», зазначена цивільна справа передана до Херсонського міського суду Херсонської області.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2016 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Ус О.В. від 13.07.2016 року прийнято справу до провадження.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2017 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Ігнатенко О.Й.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2017 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинській В.Е.

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Дорошинською В.Е. від 23.06.2017 року прийнято справу до провадження.

21.09.2018 року позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача в сумі 33079,73 грн.; стягнути з відповідача на свою користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 20 000 грн.; стягнути з відповідача на свою користь інфляційні збитки за період з 25.11.2015 року по 07.07.2018 рік в розмірі 10287,82 грн.; стягнути з відповідача на свою користь 3% річних від простроченої суми за період з 25.11.2015 року по 07.07.2018 рік в сумі 3376,98 грн.; стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в розмірі 50 грн. та суму судового збору, що складає 1502,80 грн.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2019 року зазначена цивільна справа передана до провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 22.04.2019 року справу прийнято до провадження та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог підтримали, просили їх задовольнити. В останнє судове засідання не з`явилися, надали до суду заяву про закінчення розгляду справи у їх відсутність, позов підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у його задоволенні за необгрунтованістю. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, позицію заперечення проти задоволення позову підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно актового запису про шлюб №504, зробленого 14.10.1994 року Суворовським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 24.09.2011 року, власником автомобіля «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , право користування зазначеним транспортним засобом має ОСОБА_1 .

Згідно рахунку ТОВ «Юг-Авто» №YUGS009965 від 24.11.2015 року, сума матеріального збитку автомобілю «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_1 , складає 20249,93 грн., яка складається з вартості нових запчастин: сполер, накладка арки колеса, кронштейн, покриття захисного для вклеювання скла, аплікатор, клею для встановлення скла, всього на суму 8113,13 грн., та ремонтно-відновлювальних робот автомобілю на суму 12136,80 грн.

Згідно листа Херсонського відділення поліції Головного Управління Національної поліції в Херсонській області від 08.12.2015 року №36/218 вбачається, що заява ОСОБА_1 по факту пошкодження автомобіля «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_1 , громадянином ОСОБА_2 , 1948 р.н., зареєстрована у журналі ЄО за №1115 від 21.11.2015 року Херсонського відділу поліції ГУНП в Херсонській області розглянута, по ній проведена перевірка. В ході проведення перевірки при виїзді СОГ з протоколу ОМП було встановлено, що автомобіль «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_1 , має наступні пошкодження: пошкодження задньої частини, а саме бамперу у вигляді подряпини довжиною 20-25 см без деформації кузову, пошкодження лакофарбового покриття. Для відшкодування завданої шкоди заявнику рекомендовано звернутися до суду. За результатами розгляду в даній події було встановлено відсутність ознак кримінального правопорушення у зв`язку з чим відповідно до ст.214 КПК дана заява не підлягає реєстрації в Єдиний реєстр досудового розслідування.

Згідно висновки експерта №Вс-10 судової автотоварознавчої експертизи від 22.03.2016 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику легкого автомобіля «Volkswagen Tiguan», державний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження 21.11.2015 року, в цінах станом на час завершення виконання даної експертизи становить 33079,73 грн., в тому числі величина втрати товарної вартості становить 10656,45 грн.

З наданого позивачем відеозапису з камери зовнішнього спостереження вбачається, що відповідач велосипедом 21.11.2015 року наносить пошкодження транспортному засобу, припаркованому біля під`їзду.

Зафіксовані події узгоджуються з поясненнями позивача та відповідача та тими наявними пошкодженнями транспортного засобу, які виявлені експертом.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З обставин справи вбачається, що спричинення матеріальної шкоди позивачеві відбулося з вини відповідача, що підтверджується письмовими пояснення відповідача, з яких вбачається, що останній не заперечував, що велосипедом кілька разів вдарив транспортний засіб, який належить позивачу. Також, вищезазначене підтверджується висновком судової автотоварознавчої експертизи від 22.03.2016 року.

Таким чином, в судому засіданні встановлено, що позивачу внаслідок пошкодження майна завдано матеріальної шкоди.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 33079,73 грн., підлягає до повного задоволення.

Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного:

Згідно статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Ч.2. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. ч. 3. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Ч. 4. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Ч.5.Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Протиправними діями відповідача пошкоджено майно позивача, тому є передбачені законом (ст.1167 та п.3 ч.2 ст.23 ЦК України) підстави для відшкодування завданої позивачу моральної шкоди, яка полягає у переживаннях, яких позивач зазнав у зв`язку із суттєвим (враховуючи розмір пошкоджень і вартість ремонту) пошкодженням належного йому майна. Очевидним і таким, що не підлягає окремому доказуванню (крім підтвердження і встановлення самого факту заподіяння майнової шкоди та її розміру і характеру), є факт заподіяння позивачу суттєвих побутових незручностей і необхідності додаткових зусиль, пов`язаних з неможливістю використовувати автомобіль за призначенням, принаймні на час необхідного ремонту, і дані обставини мають істотне значення. Разом з тим, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд розмір відшкодування моральної шкоди визначає в сумі 5000 грн. Суд, виходячи з обґрунтувань позивачем даних вимог, не вбачає підстав для відшкодування в більшому розмірі.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 та 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц зроблено висновок, що «стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу ІІІ книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення.

Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоди, та її результатом шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.

По своїй суті зобов`язання про відшкодування майнової шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру відшкодування.

Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір спосіб, строки відшкодування шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду, в якому визначається спосіб та розмір відшкодування шкоди. Тільки після конкретизації змісту зобов`язання про відшкодування шкоди за допомогою рішення суду або договору про відшкодування шкоди, те чи інше зобов`язання може бути кваліфіковане як грошове, і відповідно може відбутися прострочення боржника (особи, що завдала шкоди) щодо його виконання.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 03.04.2019 року (справа №757/3725/15-ц).

З даних правовідносин судом не встановлено грошового зобов`язання відповідача щодо сплати матеріальної та моральної шкоди перед позивачем у визначений строк тому у даному випадку суд не вправі застосувати вимоги ст.625 ЦК України щодо нарахування інфляційних збитків та 3% річних.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача інфляційні збитки та 3% річних.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Пояснення свідка ОСОБА_4 про те, що відповідач не міг пошкодити транспортний засіб та при експертному дослідженні встановлено, що наявні ушкодження транспортного засобу тільки в середині, а не зовні, суд до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами.

Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 794,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.22, 23, 625, 1166 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої неправомірними діями, 33079,73 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІН: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 794,80 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

У відповідності до п.п.15.5 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 23.11.2020 року.

Суддя С.І. Майдан