Номер провадження 22-ц/804/3096/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Канурної О.Д., Корчистої О.Д.,

за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2020 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Сидоренко І.О. в місті Слов`янську Донецької області, в справі номер 243/14757/19 за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електроенергію згідно з актом,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулось АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за електроенергію згідно з актом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії, що надається за адресою: АДРЕСА_1 .

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі продажу електричної енергії між енергопостачальником та споживачем, а також з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, у тому числі операторами системи розподілу, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312.

Оператор системи розподілу є правонаступником в частині прав та обов`язків постачальника електричної енергії для населення за регульованим тарифом.

02.10.2018 року представниками постачальника електроенергії, за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та зафіксовано в Акті відповідно до вимог п. 8.2.5 порушення Правил самовільне підключення електроустановок (токоприймачів або електропроводки) до електричної мережі іншого споживача (ЖЕК №7) з порушенням схеми обліку.

Відповідно до Акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення №221442 від 02.10.2018 року відповідачу згідно з вимогами Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України №562 від 04.05.2006 року, нарахована сума не облікованої електричної енергії в розмірі 59899,29 грн, яку добровільно відповідач не сплачує.

Позивач просив стягнути на його користь вказану вище суму з відповідача, як заборгованість за спожиту електроенергію недообліковану приладом обліку та понесені судові витрати.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2020 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості згідно з актом про порушення ПКЕЕН відмовлено.

Із вказаним рішенням не погодився позивач АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької

області від 31 липня 2020 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Доводами апеляційної скарги наведено, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що Акт про порушення ПКЕЕ від 02.10.2018 року та протокол комісії від 08.10.2018 року є такими, що суперечать нормам законодавства, а саме складені на підставі Правил користування електричною енергією для населення, які на момент складання Акту втратили чинність.

Зазначив, що Акт про порушення ПКЕЕ від 02.10.2018 року є дійсним, оскільки він відповідає нормам законодавства та Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, яка затверджена постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року №562.

Вважає, що визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ, проведено відповідно до всіх технічних даних, які були виявлені на місці порушення. Зафіксоване в Акті виявлене порушення передбачено Методикою, як використання «самовільно змонтованої розетки».

В відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції без змін.

Вважає рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області законним.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що комісія РЕС з розгляду Акту порушення ПКЕЕ від 08.10.2018 року необґрунтоване послалась на ПКЕЕ для населення затверджені постановою КМУ №1357 від 26.07.1999 року, що втратили чинність на підставі постанови Кабінета Міністрів України №502 від 20.06.2018 року, тобто до виникнення спірних правовідносин та складення Акту №221442.

Представник позивача АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» Івашова Е.Ю. в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду апеляційну скаргу не визнали, просили відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю доповідача, відповідача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що ОСОБА_1 є власником квартири номер АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 січня 2014 року (а.с. 15-16).

02 жовтня 2018 року представниками РЕС ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складено Акт про порушення ПКЕЕН №221442, з якого вбачається, що споживач ОСОБА_1 , при користуванні електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 , (особовий рахунок НОМЕР_1 ) порушив Правила користування електричною енергією для населення та умов Договору, яке полягало у: самовільному підключенні електроустановок (токоприймачів, електропроводки) до електричної мережі іншого споживача (ЖЕК № 7) з порушення схеми обліку; змонтована розетка з прихованою проводкою при підключенні навантаження до даної розетки (водонагрівальний бак, фен) диск електролічильника не обертається (електролічильник не фазований, фаза під`єднана до третьої клеми); при відключенні ввідного дооблікового рубильника, який знаходиться на ввідному нульовому проводі, напруга в розетці не зникає; точка підключення знаходиться в щитовій (фазний дріт на після обліковому автоматичному перемикачі). Порушення продемонстровано абоненту. Акт про порушення ПКЕЕН містить посилання на Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року. Акт складений в присутності ОСОБА_5 , яка мешкає за цією адресою (а.с. 3-6).

З протоколу засідання комісії №621 від 08 жовтня 2018 року вбачається, що комісія, розглянувши Акт №221442 від 02 жовтня 2018 року, особовий рахунок № НОМЕР_1 , прийшла до висновку, що вказаний Акт складено у відповідності з вимогами п. 53 ПКЕЕН, розрахунок суми недооблікованої електричної енергії вирішено провести відповідно до ПКЕЕН п. 3.1.5 Методики нарахувань за актами з урахуванням пропускної можливості електролінії за 3 роки із застосуванням наступної формули: Сума = потужність 5,06 кВт * тариф 0,90/1,68 * 8 годин * 1097 днів * К сез. Cos 40,90/1 та дорівнює 59899,29 грн.

Протокол засідання комісії РЕС з розгляду актів порушення ПКЕЕ побутових споживачів №621 від 08 жовтня 2018 року також містить посилання на Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року (а.с. 7).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з недоведеності позовних вимог.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Правовідносини, які виникли між учасниками справи, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про ринок електричної енергії», «Правилами роздрібного ринку електричної енергії», затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» №312від 14 березня 2018 року, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ 4 травня 2006 року №562, з наступними змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Пункт 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії передбачає, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Суд першої інстанції, розглядаючи цивільну справу, виходив з того, що при складанні Акту про порушення (ПКЕЕН) №221442 від 02.10.2018 року та проведенні комісійного його розгляду позивач мав керуватись положеннями Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14 березня 2018 року, а не Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 року, які на час спірних правовідносин втратили чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України №502 від 20 червня 2018 року. Застосування норм наведених Правил та посилання на їх положення в Акті та Протоколі є таким, що суперечить нормам діючого законодавства. Також позивачем не доведено та не обґрунтовано підстави для застосування при обчисленні суми вартості недооблікованої електричної енергії положень Методики, затвердженої постановою НКРЕУ №562 від 04 травня 2006 року, через те, що в спірному Акті не міститься інформації про місце підключення розетки, за допомогою якої споживач використовував електричну енергію без обліку лічильником. В Акті та схемі до нього не зазначається місце її розташування в приміщенні та не вказано місце її підключення до електричних мереж, яке б безпосередньо вказувало на допущені порушення.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, враховуючи положення статей 13 і 81 ЦПК України та даючи оцінку доказам, наданим позивачем на підтвердження своїх позовних вимог, вірно дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає наступне.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) (Рішення): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Враховуючи наведене, апеляційний суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в оскарженому судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, до переоцінки доказів, що в силу вимог статті 367 ЦПК України виходить за межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Підстав для скасування судового рішення не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, витрати позивача по сплаті судового збору, пов`язані з поданням апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» залишити без задоволення, рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 07 грудня 2020 року.

Суддя: