Суддя Черняк В. Г.
Справа № 644/5827/20
Провадження № 2/644/1843/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Черняка В.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Красовської К.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в якому просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1 , повернути їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог про розірвання шлюбу позивач ОСОБА_3 зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 20.08.2016 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалось через кардинально протилежні погляди на життя, шлюбно-сімейні відносини між ними припинені, збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам та інтересам дитини. Крім того, позивач ОСОБА_3 посилається на те, що відповідач ОСОБА_1 чинить дії, що становлять загрозу для позивача, отже шлюб має бути розірваний на підставі ч.2 ст.110 СК України. На позивача чинять тиск кредитори відповідача, що порушує нормальний порядок її життя.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 19.08.2020 року провадження по справі відкрито, увалено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

04.09.2020 року відповідачем ОСОБА_1 надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на те, що причини розірвання шлюбу, викладені позивачкою, є надуманими, не дійсними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Отримані відповідачем кредити були взяті в інтересах родини, дитини та не можуть бути підставою для розірвання шлюбу. Справжньою причиною розірвання шлюбу є подружня зрада позивачки, її бажання створити нову смію та безвідповідальне ставлення до дитини, у зв`язку з чим просив суд відмовити в задоволенні позову.

17.09.2020 року позивачем ОСОБА_3 надано суду додаткові пояснення, в яких вона посилається на те, що відповідачем ОСОБА_1 вчинені проти неї протиправні дії, а саме незаконне використання та поширення конфіденційної інформації про неї, а саме розповсюдження в мережі Інтернет інформації про її прізвище, ім`я та по-батькові, сімейний стан, місце проживання та реєстрації, номер телефону. Внаслідок чого, невстановлені особи розповсюдили в мережі Інтернет негативну інформацію про неї, що посягло на її честь та гідність. Про вказані обставини Індустріальним ВП ГУНП в Харківській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.182 КК України. Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, так як відповідачем вчинено протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого подружжя.

21.09.2020 року позивачем ОСОБА_3 надано суду додаткові пояснення, в яких вона посилається на те, що міжнародне законодавство не передбачає заборони на розірвання шлюбу протягом року після народження дитини і таке обмеження суперечить ст.8 та ст.12 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на укладання шлюбу за бажанням жінки та право на новий шлюб).

25.09.2020 року позивачем ОСОБА_3 надано суду відповідь на відзив, в якому позивач посилається на те, що відповідач має залежність від азартних ігор, а його доводи мають ознаки відірваних від реалій тверджень. Позивач не бажає перебувати у формальному шлюбі з сторонньою та чужою особою, яка вчинила проти неї та її дитини дії, які мають ознаки кримінального правопорушення.

26.10.2020 року відповідачем ОСОБА_1 суду надані пояснення, в яких останній посилається на те, що проти розірвання шлюбу він заперечує категорично, оскільки позивачка не дозволяє йому бачитись з дитиною, виїхала з дитиною з свого постійного місця проживання. Крім того, відповідач зазначає, що дасть згоду на розлучення, у разі якщо впевниться, що його дитина проживає в нормальних умовах і він буде з нею бачитись.

26.11.2020 року позивачем ОСОБА_3 суду надано пояснення, в яких остання зазначила, що має намір вступити в інший шлюб та звернулась до суду із позовом про встановлення режиму окремого проживання подружжя.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 не з`явились, позивач надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила суд розглянути справу без її участі та без участі її представника.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, просили суд надати сторонам строк на примирення.

Суд, перевіривши матеріали цивільної справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони по справі перебувають в шлюбі, який зареєстрований 20.08.2016 року в Орджонікідзевському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 244.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка не досягла одного року.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

07.08.2020 року, тобто протягом року після народження дитини ОСОБА_5 , позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій посилається на вчинення відповідачем ОСОБА_1 протиправних дій щодо неї, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України, що є підставою для розірвання шлюбу в порядку ч.2 ст.110 СК України, тобто протягом одного року після народження дитини ОСОБА_5 .

З наданого позивачем ОСОБА_3 витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000207 від 11.09.2020 року вбачається, що 11.09.2020 року за заявою представника позивача ОСОБА_6 від 10.09.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про те, що невідома особа незаконно поширює конференційну інформацію відносно ОСОБА_7 , що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.182 КК України.

Згідно довідки старшого інспектора СД Індустріального ВП ГУНП в Харківській області Руденко А. позивача ОСОБА_3 залучено в якості потерпілої у кримінальному провадженні № 0000207 від 11.09.2020 року.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість посилань позивача ОСОБА_3 на вчинення відповідачем ОСОБА_1 протиправної поведінки проти неї, яка має ознаки кримінального правопорушення, внаслідок якої у позивача виникло право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу на підставі ч.2 ст.110 СК України, тобто протягом одного року після народження дитини.

При цьому судом враховується, що застосування ч.2 ст.110 СК України має місце при вчиненні не кримінального правопорушення (злочину), а протиправної поведінки, яка має ознаки кримінального правопорушення. Таким чином, право на розірвання шлюбу не пов`язується з винесенням судом обвинувального вироку. Право на розірвання шлюбу, в розумінні ч.2 ст.110 СК України, пов`язується із вчиненням будь-якої протиправної поведінки, яка має ознаки кримінального правопорушення (злочину), незалежно від важкості її наслідків. Протиправна поведінка має бути спрямована проти другого з подружжя або дитини, тобто умисною.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно копії позовної заяви ОСОБА_3 від 05.11.2020 року, яка подана до Жовтневого районного суду м.Харкова, ОСОБА_3 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить суд встановити режим окремого проживання подружжя у шлюбі, укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 10.11.2020 року провадження за вказаним позовом відкрито, призначено підготовче судове засідання.

Із письмових пояснень наданих сторонами вбачається, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, позивач має намір створити нову родину.

Таким чином, суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що шлюбно-сімейні стосунки між подружжям припинені, вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам позивача.

Суд критично розцінює заперечення відповідача ОСОБА_1 проти розірвання шлюбу, оскільки ультимативні заяви відповідача у формі «я не дам розлучення, доки ...» можуть лише відтермінувати розірвання шлюбу, але не в змозі виправити ситуацію, що склалася у відносинах подружжя. Натомість затягування вирішення питання про розірвання шлюбу спричиняє душевне травмування сторін, дитини.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу фактично буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з цим, суд приймає до уваги факт того, що відповідачем ОСОБА_1 не спростовані факти, наведені позивачем, щодо його неправомірної поведінки, яка має ознаки кримінального правопорушення, та спрямована проти позивача.

Щодо посилань відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на необхідність надання подружжю строку на примирення суд зауважує наступне.

Згідно ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Разом з цим надання строку на примирення є правом, а не обов`язком суду. Надання строку на примирення доцільно лише тоді, коли збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.

За таких обставин, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розірвання шлюбу, зокрема і вчинення відповідачем протиправних дії щодо позивачки, що містять ознаки кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про недоцільність призначення подружжю строку для примирення, у зв`язку з чим суд відмовляє в задоволенні клопотанні відповідача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 про надання подружжю строку на примирення.

Посилання відповідача в запереченнях проти розірвання шлюбу на обставини перешкоджання з боку позивача його участі в вихованні і утриманні дитини, судом прийнято до уваги. При цьому суд зазначає, що участь батьків в вихованні і утриманні дитини, вирішується батьками за взаємною їх згодою і виключно в інтересах життя і розвитку дитини, в разі недосягнення такої згоди, той з батьків право якого на участь в вихованні і утриманні дитини порушується чи оспорюється, вправі звернутись до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, на підставі ч.2 ст. 110 СК України, підлягає розірванню з причини неможливості подальшого сумісного життя подружжя і збереження сім`ї.

Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи викладене, суд задовольняє вимогу позивача ОСОБА_3 про відновлення дошлюбного прізвища « ОСОБА_4 ».

Судові витрати по справі судом визначаються і розподіляються відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 76, 81, 82, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 110, 111, 112, 114 Сімейного Кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20.08.2016 року в Орджонікідзевському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 244 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_3 відновити дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, з дня проголошення рішення до Харківського апеляційного суду, враховуючи п. 15.5. Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України, через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 01 грудня 2020 року.

Головуючий - суддя: В. Г. Черняк