Справа № 484/3024/19
Провадження № 2/484/79/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2020р.Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання Бикова О.П.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідачів - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення суми в рахунок відшкодування витрат на поховання спадкодавця ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 30584грн. Мотивуючи вимоги, позивачка вказала, що вона з 2007р. проживала разом із ОСОБА_6 до його смерті. Вона також його поховала. Також нею були понесені витрати з копання могили, придбання труни, хреста, вінків, рушників, покривала, серветок, виготовлення таблички, пам`ятника, перевезення людей до місця поховання, проведення ритуального обіду, на загальну суму 30584грн. Відповідачі є синами померлого, отже є спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину, тому вони зобов`язані відшкодувати її витрати на поховання батька.

Ухвалою від 07.08.2019р. позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче провадження, визначені строки для подачі відзиву, роз`яснено право подачі зустрічного позову, витребувана копія спадкової справи після смерті спадкодавця.

Ухвалою від 18.05.2020р. закрито підготовче провадження та призначена справа до розгляду по суті, встановлений порядок дослідження доказів, витребувана інформація щодо виплати допомоги на поховання після смерті ОСОБА_6 .

Під час судового засідання представник позивача адвокат ОСОБА_7 -Шаповал В.І. підтримала позов в повному обсязі та просила його задовольнити.

Представник відповідачів адвокат Бабкова О.С. позов визнала частково на загальну суму 13110грн., до яких входять витрати на замовлення пам`ятника в сумі 6650грн., труни 5000грн., хреста 300грн., таблички 60 грн. та копання могили 1100грн. При цьому вона вказала, що позивач на поховання ОСОБА_6 отримала допомогу в сумі 3310,28грн., отже її витрати, що належать компенсації складають 9799,72грн. В іншій частині позову просила відмовити, вказуючи, що позивачем не доведено, що саме нею витрачені кошти на придбання рушників, серветок та покривала, а придбання вінків, проведення обіду, перевезення людей не входять до обов`язкових витрат.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Частинами 1 та 2 статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_6 , який проживав в с.Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області.

Разом з ним на день смерті проживала ОСОБА_3 , яка займалась організацією його похорон. Згідно позовної заяви позивач витратила на поховання 30584грн.

З копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , вбачається, що за життя останній заповіт не склав. Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулись ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є синами померлого, отже в силу ст.. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги, а також ОСОБА_3 , яка також надала заяву, в якій вказала, що на виділ Ѕ частки на майно, придбане за час спільного проживання не претендує.

Нотаріус Другої Первомайської державної нотаріальної контори повідомив ОСОБА_3 про те, що вона має право звернутись до суду із заявою про визнання прав власності на майно, придбане під час спільного проживання зі спадкодавцем, про що повідомити нотаріальну контору. Якщо таке повідомлення не надійде до нотаріальної контори до 21.06.2019р., свідоцтво про право на спадщину буде видане спадкодавцям, які підтвердять родинні відносини.

Відповідно до частини першої статті 1232 ЦК України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Обов`язковою умовою покладення на спадкоємців обов`язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця є те, що ці витрати повинні бути розумними з точки зору їхнього розміру і необхідності здійснення.

Позовні вимоги представник відповідачів визнала частково, а саме: витрати на замовлення пам`ятника в сумі 6650грн., труни 5000грн., хреста 300грн., таблички 60 грн. та копання могили 1100грн., всього на суму 13110грн.

Отже в силу вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини сплати зазначених сум не підлягають доказуванню.

Витрати на придбання вінків, рушників, покривала, серветок, перевезення людей до місця поховання та на проведення обіду представник відповідачів не визнала, та просила в цій частині позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Представником позивача на підтвердження витрат в сумі 2274грн. на придбання рушників, серветок, покривала надана копія аркуша, на якому є напис « ІНФОРМАЦІЯ_2 п ОСОБА_8 », оригінал цього доказу суду не наданий. Крім того, з цього документа не вбачається, що такі витрати були понесені саме позивачкою.

Також представником позивача наданий рахунок-замовлення кафе «Малахит» на проведення поминального обіду, згідно якого сплачено 11000грн.

Статтею 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначено, що поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв`язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, обов`язок щодо відшкодування яких покладається на спадкоємців на підставі ст.. 1232 ЦК України.

Крім того, з вказаного рахунку-замовлення не вбачається, що ці витрати понесені саме позивачкою.

На підтвердження витрат на перевезення людей представником позивача наданий прибутковий касовий ордер №649 від 18.11.2018р., згідно якої ОСОБА_3 сплачено 2000грн.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 помер в с.Кам`яний Міст Первомайського району Миколаївської області. Як вказали представників сторін, у цьому ж селі на кладовищі ОСОБА_6 й був похований.

Як пояснила представник позивача, перевезення людей здійснювалось до місця поховання спадкодавця, а потім до місця проведення поминального обіду до м.Первомайська Миколаївської області, однак жодних доказів на необхідність перевезення людей до місця поховання ОСОБА_6 представником позивача не надані. Крім того, з урахуванням викладеного вище перевезення людей після поховання до місця поминального обіду не входять до витрат на поховання.

На підтвердження витрат на придбання вінків представник позивачки надала закупочний акт №38 від 18.11.2018р., згідно якого вона у приватного підприємця ОСОБА_9 придбала вінки:три штуки вартістю по 400грн., один - по 1000грн., на загальну суму 2200грн.

Як пояснила представник позивача ритуальний вінок вартістю у 1000грн. позивач придбавала від себе, а три інших від родичів. Отже, витрати на придбання вінків були проведені з ініціативи позивачки, необхідність здійснення вказаних витрат представником позивача не доведена в судовому засіданні.

З урахуванням наведеного, в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачів витрат в сумі 17474грн. належить відмовити.

Отже, з урахуванням того, що представник відповідачів визнала позов частково, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині витрати на замовлення пам`ятника в сумі 6650грн., труни 5000грн., хреста 300грн., таблички 60 грн. та копання могили 1100грн., всього на суму 13110грн.

Згідно повідомлення Відділу з питань виплати пенсій №4 Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області Жиляєвій ОСОБА_10 . ОСОБА_11 була виплачена допомога на поховання ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 3310,28грн.

Отже, розмір витрат, які необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача складає 9799,72грн. (13110грн.-3310,28грн.), тобто з кожного відповідача по 4899,86грн.

Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволеної частини вимог в сумі 246грн 21коп., тобто з кожного відповідача по 123грн. 11коп.

Керуючись ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 4 899грн. 86 коп. витрат на поховання ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та 123грн. 11 коп. витрат по сплаті судового збору, всього 5022 (п`ять тисяч двадцять дві)грн. 97 коп.

Стягнути ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 4 899грн. 86 коп. витрат на поховання ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та 123грн. 11 коп. витрат по сплаті судового збору, всього 5022 (п`ять тисяч двадцять дві)грн. 97 коп.

В задоволенні позову про стягнення витрат на поховання в іншій частині відмовити.

Місце проживання позивача: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_4 : АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Місце проживання відповідача ОСОБА_5 : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 ЦПК України.

Роз`яснити, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Повне судове рішення складене 10.07.2020р.

Суддя Н.А.Медведєва