Справа №: 478/1603/20 Провадження №2-з/478/10/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2020 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області в складі Іщенко Х.В., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Ремешевського Євгена Анатолійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом фермерського господарства «Марія-Послушняк» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , Казанківська селищна рада, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: державний реєстратор Новобузької міської ради Альбертін Олена Вадимівна, про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

05.11.2020 року представник позивача - адвокат Ремешевський Євген Анатолійович звернувся до суду в інтересах фермерського господарства «Марія-Послушняк» з зазначеною позовною заявою в якій просив суд: визнати Державний акт на право приватної власності на землю №20, виданий 01.04.1994 року Казанківською селищною радою народних депутатів ОСОБА_1 та скасувати у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №36391011 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 21,0 га, кадастровий №:27:000:0133 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236) зроблений 29.04.2020 року реєстратором Новобузької міської ради Альбертін Оленою Вадимівною.

01.12.2020 року від представника позивача - адвоката Ремешевського Є.А. до суду поштою надійшла заява від 27.11.2020 року про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо користування та розпорядження (в т.ч. відчуження) спірної земельної ділянки, площею 21,0 га, кадастровий №:27:000:0133, що розташована на території Казанківської селищної ради Миколаївської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236 та заборони державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної земельної ділянки, посилаючись на те, що відповідач здійснив реєстрацію права власності на земельну ділянку, яка перебуває у постійному користуванні позивача, він може вчиняти дії щодо користування земельною ділянкою (збирання урожаю), її відчуження або передачу в оренду третім особам. Невжиття вказаних заходів забезпечення позову може перешкодити ефективному захисту та поновленню порушених прав та інтересів позивача та зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду в майбутньому у разі його ухвалення на користь позивача.

Зазначена заява про забезпечення позову підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову, судом встановлено, що така заява не відповідає вимогам ч.1 ст.151 ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Згідно з імперативними приписами ч.7 ст.153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Разом з тим, зазначена заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, як це передбачене п.п.6 ч.1ст. 151 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу заявника на тому, що питання необхідності застосування зустрічного забезпечення вирішується судом, а не заявником, і саме заявник зобов`язаний вказати, у відповідності до п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України, пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

У порушення вимог п.6 ч.1 ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Також, суд зазначає, що Миколаївським апеляційним судому від 06.08.2020 року по справі №478/918/20 було постановлено:

- заборонити ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися земельною ділянкою з кадастровим номером :27:000:0133, площею 21,0 га, розташованої на території Казанківської селищної ради Миколаївської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236;

- заборонити державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :27:000:0133, площею 21,0 га, розташованої на території Казанківської селищної ради Миколаївської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 236.

Зазначена постанова по тотожним вимогам про забезпечення позову вступила в закону силу та є чинна.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що заява представника позивача - адвоката Ремешевського Є.А. про забезпечення позову не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, що є імперативною нормою ЦПК України, та існує рішення суду по тотожним вимогам про забезпечення позову, яке вступило в закону силу та є чинним, суд вважає за необхідне зазначену заяву повернути заявнику.

Разом з тим, суд роз`яснює заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-154 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника позивача - адвоката Ремешевського Євгена Анатолійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом фермерського господарства «Марія-Послушняк» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , Казанківська селищна рада, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: державний реєстратор Новобузької міської ради Альбертін Олена Вадимівна, про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю та скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про реєстрацію права власності на земельну ділянку,- повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє повторно подати заяву про забезпечення позову, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала складена 03.12.2020 року.

Суддя: