Справа № 504/557/19
Провадження № 2/504/1511/20

РІШЕННЯ
03.12.2020 року смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенка В.К.,
при секретарі Мельниковій В.М.,-
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду №4, смт. Доброслав, позовну заяву ОСОБА_1 до Визирської селищної ради Лиманського району Одеської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просить визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У жовтні 2020 року заявник уточнив позовну заяву і просив визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також встановити факт постійного проживання з ОСОБА_2 до дня його смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач подав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.
Представник Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав, однак подав лист від 26.11.2020 року № 02-14/2027 яким просив суд справу розглянути за своєї відсутності, не заперечував проти позову.
Рішення ухвалюється у підготовчому засіданні за правилом ст. 200 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявнісь підстав для задоволення позову виходячи з наступного:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що встановлено судом зі змісту свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого 27.12.2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Одеській області, актовий запис про смерть № 13173.

Після його смерті відкрилась спадщина.

З витребуваної спадкової справи, заведеної до майна ОСОБА_2 не вбачається інших спадкоємців ніж ОСОБА_1 , який приходиться сином спадкодавця.

Зі змісту виконкому Визирської сільської ради Лиманського району Одеської області від 10.02.2020 року № 255 з 2010 року до дня смерті ОСОБА_2 з ним проживав але не був зареєстрований ОСОБА_1 .

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частин першої, шостої статті 29 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо.

Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

Оскільки інформацією сільського голови, витягом з погосподарської книги доведено, що син проживав з батьком з 2010 року по день смерті батька у 2017 році, суд вважає що цього достатньо для висновку що проживання спадкоємця із спадкодавцем до дня смерті було постійним.

Таким чином суд вважає доцільним задовольнити позовні вимоги в частині встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 з спадкодавцем ОСОБА_2 до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги в частині встановлення додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини в даному випадку не підлягають задоволенню з огляду на те, що в силу ст. 1268 ЦК України ОСОБА_1 є таким що прийняв спадщину.

Оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, заснованими на законі, однак підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 258, 259, 263-265, 273, 315, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 15-16, 1216-1218, ст. 1220, 1258, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ч. 1 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 з спадкодавцем ОСОБА_2 до дня смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.К. Барвенко