Провадження № 2/643/4385/20
03.12.2020 р. Московський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді - Довготько Т.М.
за участю секретаря судового засідання - Хотян К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -
Позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду із вищевказаним позовом, в якому просить встановити факти: родинних відносин, що ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є її рідним дідусем по лінії батька; складання 19.11.1994 року заповіту ОСОБА_2 , яким він заповідав квартиру АДРЕСА_1 та все інше своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, своїй онучці ОСОБА_1 ; визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частину двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 , після смерті її дідуся - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дідусь ОСОБА_2 . Після його смерті, залишилось спадкове майно - Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 . Ще за життя ОСОБА_2 19.11.1994 року склав заповіт, яким заповідав зазначену квартиру та все інше своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, їй. Після його смерті вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. В липні 2020 року вона отримала Постанову від 02.07.2020 року №707/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій з посиланням не невідповідність правовстановлюючих документів на квартиру та відомостям які зазначені в заповіті, а саме: заповіт складено спадкоємцем на користь онуки, ОСОБА_1 , але у свідоцтві про шлюб спадкоємиці вказано, що до шлюбу вона була ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 - тобто це викликає сумнів щодо того, що заповіт складався саме на моє ім`я, а також містяться виправлення та внесені записи іншою кольоровою ручкою та ці виправлення не застережені, що в свою чергу з урахуванням ч.3 ст.47 Закону України «Про нотаріат» унеможливлює вчинення нотаріальних дій. В її свідоцтві про народження Серії НОМЕР_1 , виданого 23.11.1978 року в Палаці новонароджених м. Харкова, складеного російською мовою, зазначено « ОСОБА_1 » та що її батьками є: батько « ОСОБА_7 », а мати « ОСОБА_8 ». В свідоцтві про смерть батька Серії НОМЕР_2 виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 10.04.1994 року його прізвище зазначено « ОСОБА_1 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 їй виповнилось 16 років та на час складання заповіту 19.11.1994 року паспорт громадянина України вона ще не отримала, тому дідусь зазначив її прізвище в заповіті як і своє « ОСОБА_1 ». При отриманні паспорта її прізвище було переведено як « ОСОБА_1 ». При реєстрації шлюбу 18.06.2013 року з ОСОБА_9 , в свідоцтві про шлюб Серії НОМЕР_3 виданому Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 18.06.2013 року, зазначено « ОСОБА_1 » та «Прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 ». Крім цього, внаслідок невідповідності правовстановлюючих документів на квартиру, виправлень та внесених записів іншою кольоровою ручкою. які не зареєстровані, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки листом №27-142 від 20.07.2018 року АО «ТУРБОАТОМ», за останнім не закріплені об`єкти житлового фонду та відділ приватизації НВО «Турбоатом», що видав Свідоцтво про право власності на житло, вже не функціонує. Так як наразі житловий фонд не закріплений за АТ «ТУРБОАТОМ», повноваження щодо видачі, скасування, а також зміни свідоцтв функціональні підрозділи АТ «ТУРБОАТОМ» вже не здійснюють. У зв`язку з цими обставинами вона вимушена звернутися до суду.
Представник позивача адвокат Загребельний Р.В. надав до суду заяву, в якій просив суд справу розглянути у його відсутність, не заперечує проти ухвалення по справі заочного рішення та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, правом передбаченим ст.191 ЦПК України не скористався та відзив на позов суду не надав.
Зі згоди представника позивача, суд розглянув справу в порядку заочного провадження, на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, приходить до наступного.
Як встановлено судом, в свідоцтві про народження батька позивача, Серії НОМЕР_4 , виданого 12.01.1954 р. с/р Миролюбівка Богодухівського району Харківської області, складеного російською мовою, зазначено « ОСОБА_7 » та що його батьками є: батько « ОСОБА_2 », а мати « ОСОБА_12 » /а.с.15/.
В свідоцтві про народження позивача Серії НОМЕР_1 , виданого 23.11.1978 року в Палаці новонароджених м. Харкова, складеного російською мовою, зазначено « ОСОБА_1 » та що її батьками є: батько « ОСОБА_7 », а мати « ОСОБА_8 » /а.с.27/.
В свідоцтві про смерть батька позивача Серії НОМЕР_2 виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 10.04.1994 року його прізвище в перекладі на українську мову зазначено « ОСОБА_1 ».
При складанні 19 листопада 1994 року ОСОБА_2 заповіту, паспорт громадянки України за віком позивачу ще не видавався, у зв`язку з чим в заповіті прізвище позивача було зазначено зі слів дідуся як « ОСОБА_1 ».
При отриманні паспорта позивачем, її прізвище було переведено на українську мову як « ОСОБА_1 ».
При реєстрації шлюбу 18.06.2013 року з ОСОБА_9 , в свідоцтві про шлюб Серії НОМЕР_3 виданому Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 18.06.2013 року, зазначено « ОСОБА_1 » та «Прізвище після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 » /а.с.18/.
Такі невідповідності в прізвищі позивачки виникли внаслідок перекладання прізвища з російської на українську мову, у зв`язку з чим і мається невідповідність в перелічених документах з чим суд погоджується та встановлює відповідний факт родинних відносин.
Наявність в документах автентичних невідповідностей в прізвищах ОСОБА_1 та її дідуся ОСОБА_2 , час та обставини їх виникнення, дають суду можливість прийти до висновку щодо складання заповіту саме ОСОБА_2 на користь позивачки.
Відповідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», визначено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).
Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Тому суд в межах своїх повноважень, встановлює факти:
родинних відносин, що ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним дідусем ОСОБА_1 по лінії батька;
заповіт, складаний 19.11.1994 року ОСОБА_2 , яким він заповідав квартиру АДРЕСА_1 та все інше своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, на користь онуки ОСОБА_1 ;
Як вбачається з свідоцтва про смерть, Серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 помер /а.с.19/.
Після його смерті, залишилося спадкове майно - Ѕ частина квартири АДРЕСА_1 .
Зазначена квартира належить на праві приватної часткової власності в рівних частках: позивачу ОСОБА_1 на підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 16.07.2019 року, та її дідусю ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 09 березня 1994 року Відділом приватизації НВО «Турбоатом» згідно з розпорядженням від 09.03.1994 року №252 /а.с.9, 22-27/.
Як вбачається із копії спадкової справи №46/2020, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.02.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, після смерті дідуся ОСОБА_2 .
Постановою державного нотаріуса Третьої Харківської міської державної нотаріальної контори від 02.07.2020 року №707/02-31 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку квратири АДРЕСА_1 , після смерті її дідуся ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , з посиланням не невідповідність правовстановлюючих документів на квартиру та відомостям які зазначені в заповіті, а саме: заповіт складено спадкоємцем на користь онуки, ОСОБА_1 , але у свідоцтві про шлюб спадкоємиці вказано, що до шлюбу вона була ОСОБА_1 , а не ОСОБА_1 - тобто це викликає сумнів щодо того, що заповіт складався саме на її ім`я, а також містяться виправлення та внесені записи іншою кольоровою ручкою та ці виправлення не застережені, що в свою чергу з урахуванням ч.3 ст.47 Закону України «Про нотаріат» унеможливлює вчинення нотаріальних дій.
Крім цього, внаслідок по різному зазначених прізвищ спадкоємиці: « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 », а також виправлень та внесених записів іншою кольоровою ручкою, які не застережені, позивача позбавлено можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину.
Відповідно листа №27-142 від 20.07.2018 року АО «ТУРБОАТОМ», за останнім не закріплені об`єкти житлового фонду та відділ приватизації НВО «Турбоатом», що видав Свідоцтво про право власності на житло, вже не функціонує. Так як наразі житловий фонд не закріплений за АТ «ТУРБОАТОМ», повноваження щодо видачі, скасування, а також зміни свідоцтв функціональні підрозділи АТ «ТУРБОАТОМ» вже не здійснюють.
Тобто позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку внести виправлення у відповідні правовстановлюючі документи, внаслідок чого звернулась в суд з відповідним позовом, що не суперечить вимогам ст.4 ЦК України.
Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
19 листопада 1994 року Державним нотаріусом третьої Харківської Державної нотаріальної контори Сидоровою Н.І., реєстровий №2-4844, було посвідчено заповіт ОСОБА_2 , яким останній заповідав спірну квартиру та все інше своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, своїй онучці ОСОБА_1 - позивачу по справі.
Позивач своєчасно звернулась із заявою при прийняття спадщини, але позбавлена можливості отримати свідоцтво у зв`язку з невідповідністю прізвища у правовстановлюючих документах та внесення записів іншою кольоровою ручкою без застереження.
Відповідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Перелік способів захисту порушених прав визначає ст. 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити порушені права чи інтереси і в інший спосіб, який встановлений договором або законом.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ч.2 ст.5 ЦПК України).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про встановлення факту що має юридичне значення та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, що ОСОБА_2 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним дідусем ОСОБА_1 по лінії батька.
Встановити факт складання 19.11.1994 року заповіту ОСОБА_2 , яким він заповідав квартиру АДРЕСА_1 та все інше своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, на користь онуки ОСОБА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на Ѕ частину двокімнатної ізольованої квартири АДРЕСА_1 , після смерті її дідуся - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду, протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Харківська міська рада, адреса місцезнаходження: м. Харків, майдан Конституції,7.
Суддя Т.М.Довготько