Справа № 444/2466/20
Провадження № 2/444/1003/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Мікула В. Є.

секретар судового засідання Сагаль Д.А.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Приватний нотаріус Черемис Г.Я. Жовківського районного Нотаріального округу Львівської області про визнання права власності на частку спадкового майна та частку в майні бувшого колгоспного типу двору, -

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Приватний нотаріус Черемис Г.Я. Жовківського районного Нотаріального округу Львівської області про визнання права власності на частку спадкового майна та частку в майні бувшого колгоспного типу двору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона проживає в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року та 15.0.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою якого була її бабуся - ОСОБА_2 . Членом двору була її мати - ОСОБА_3 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_4 »). Право власності двору було зареєстровано на ім`я голови двору ОСОБА_2 , що стверджено довідкою Червоноградського МБТІ №2413 від 19.05.2020 року за рішеннням Надичівської сільської ради від 22.02.1994 року.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті, мати ОСОБА_3 , прийняла спадщину, вступивши фактично у володіння та управління часткою спадкового майна.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, ОСОБА_3 .. Після смерті матері позивачка звернулася про спадкування і приватним нотаріусом Жовківського нотаріального округу Чемерис Г.Я, відкрито спадкову справу № 6/2020, що стверджено витягом з спадкового реєстру, однак відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування після смерті матері із-за відсутності державної реєстрації на її ім`я та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності в порядку спадкування на частку померлої в будинку, право на яку вона мала на день смерті, про що видано постанову. Згідно технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ загальна площа будинку в АДРЕСА_1 становить: загальною площею 68,0 кв.м, житлова 35,2 кв.м, допоміжна 32,8 кв.м. з господарськими будівлями. Отже на день смерті мати позивачки - ОСОБА_3 мала право на частку в майні двору після смерті своєї матері ОСОБА_2 та право на Ѕ частки як член двору. Спадщину після смерті матері прийняла, оскільки проживала з матір`ю на день смерті і вела з нею спільне господарство. Просить задоволити позов.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Однак на адресу суду вона подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності та підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача Надичівської сільської ради Жовківського району, Львівськоїобласті в підготовче судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце проведення розгляду справи належно повідомлені, що стверджено повідомленнями про вручення повідомлення, однак Надичівською сільською радою на адресу суду скеровано клопотання про відсутність заперечень проти позовних вимог та розгляд справи в відсутності представника сільської ради.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників та на підставі поданих до суду доказів постановити рішення по справі, зважаючи на подані учасниками заяви.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється .

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З виписки, яка видана виконкомом Надичівської сільської ради Жовківського району Львівської області № 1427 від 14.09.2020 року вбачається, що згідно даних погосподарської книги с. Сулимів, станом на 15.04.1991 року домогосподарство за особовим рахунком АДРЕСА_2 належало до суспільної групи двір колгоспний. Членами колгоспного двору були ОСОБА_2 - голова двору, ОСОБА_3 - член колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року інших зареєстрованих осіб за вищевказаною адресою не було.

Згідно ст. 120 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року майно колгоспного типу двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК Української РСР від 18.07.1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до ч.1 ст. 5 України, встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб визначений законом.

Судом встановлено, що позивачка проживає в АДРЕСА_1 в будинку, який станом на 30.06.1990 року та 15.0.1991 року належав до колгоспного типу двору, головою якого була її бабуся - ОСОБА_2 та членом двору була її мати - ОСОБА_3 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_4 » , що стверджено виписками з погосподарських книг Надичівської сільської ради.

З довідки Червоноградського МБТІ №2413 від 19.05.2020 року вбачається, що право власності на майно колгоспного типу двору зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 на підставі рішенння Надичівської сільської ради Жовківського району, Львівської області від 22.02.1994 року.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року, встановлено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Отже ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на 30.06.1990 року та станом на 15.0.1991 року не втратили право на частку в майні, то обоє мали право на рівні частки в майні двору, по Ѕ частині.

З свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданим Надичівською сільською радою Жовківського району, Львівської області вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до положень ст. 529. 549 ЦК України ( в ред. 1963 року) її дочка, вона ж член двору, прийняла спадщину, вступивши фактично у володіння та управління майном, однак не оформила своє право нотаріально.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки, ОСОБА_3 , що стверджено копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , виданим Надичівською сільською радою (Жовківського району, Львівської області (актовий запис № 17).

З витягу із спадкового реєстру приватного нотаріуса Жовківського нотаріального округу Чемерис Г.Я., вбачається, що після смерті ОСОБА_3 відкрито спадкову справу № 6/2020 однак позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкування після смерті матері у зв`язку із відсутністю державної реєстрації на ім`я її матері та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності в порядку спадкування на частку померлої в будинку, право на яку вона мала на день смерті, про що видано постанову.

Згідно технічного паспорта, виготовленого Червоноградським МБТІ, загальна площа будинку в АДРЕСА_1 становить 68,0 кв.м..

Про те, що померла ОСОБА_2 доводилася матір`ю померлої ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_3 . Дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », змінено на прізвище « ОСОБА_5 » в зв`язку з одруженням, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 24.07.1971 року, виданим Звертівською сільською радою.

Про те, що померла ОСОБА_3 є матір`ю позивачки стверджено також копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_5 від 01.12.1971 року.

Таким чином, суд встановив, що на день смерті мати позивачки ОСОБА_3 мала право на частку в майні двору після смерті своєї матері ОСОБА_2 та право на Ѕ частки як члена двору.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України (в ред. 2003 року) позивачка є спадкоємцем першої черги за законом після смерті її матері ОСОБА_3 . Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, спадщина нею прийнята оскільки вона проживала з спадкодавцем на день її смерті і вела з нею спільне господарство.

Відповідно до ст. ст. 1216 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог,а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. Зібрані по справі докази та оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 319, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати право власності ОСОБА_1 на житловий будинок в АДРЕСА_1 , загальною площею 68,0 кв.м., житлова площа 35,2 кв.м., допоміжна 32,8 кв.м. з господарськими будівлями, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з його проголошення.

Апеляціійна скарга з врахуванням п.15.5 розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України, тобто з дня початку функкціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Мікула В. Є.