Справа 752/1380/18
провадження № 2-п/752/129/20
УХВАЛА

04.12.2020 року Голосіївський районний суд м. Києва

в складі судді Чередніченко Н.П.

за участю секретаря Шевчук М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лутковської Валерії Володимирівни про перегляд заочного рішення у справі № 752/1380/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебувала справа № 752/1380/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В жовтні 2020 року представник відповідача звернулась до суду із заявою, в якій просить поновити строк для звернення із заявою про перегляд заочного рішення суду, оскільки, останній пропущено з поважних причин, а також скасувати заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.10.2018 року по справі № 752/1380/18, яким позов було задоволено. В обґрунтування заяви зазначено, що заочне рішення було ухвалено за відсутності відповідача, який є громадянином Грузії, не розуміє українську мову та частково розуміє російську мову. Розгляд справи відбувся без залучення перекладача, що є порушенням вимог закону. В 2018 році за заявою позивача приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 30.09.2020 року представник відповідача ознайомилась із матеріалами справи № 755/6271/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення інфляційних витрат та трьох річних, в зв`язку із невиконанням заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08.10.2008 року, яка перебуває в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва. Про існування вказаного заочного рішення суду стороні відповідача стало відомо лише після ознайомлення зі справою № 755/6271/20, а тому наявні підстави для поновлення відповідачу строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду у справі № 752/1380/18. Сторона відповідача вказує, що з позовом не погоджується, під час розгляду справи судом не було прийнято до уваги ряд доказів, які спростовують позовні вимоги, та які вказують на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та механічними ушкодженнями автомобіля, який належить позивачу. Крім того, судом було взято до уваги без належної оцінки звіт авто товарознавчого дослідження при визначенні суми збитків, однак, не взято до уваги те, що позивачу МТСБУ вже було виплачено позивачу суму в розмірі 100675,00 грн. З огляду на викладене, а також зважаючи на те, що відповідач фактично був позбавлений можливості належним чином захистити свої інтереси, зокрема, надавши суду докази необґрунтованості позовних вимог, а тому звернувся до суду із даною заявою за захистом своїх прав.

Представник відповідача в судовому засіданні просила вимоги заяви задовольнити з викладених в ній підстав.

Представник позивача та третя особав судовому засіданні просив в задоволенні заяви відмовити, посилаючись на її безпідставність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, заяви про перегляд заочного рішення, суд вважає, що заява не підлягаєзадоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 08.10.2018 року у справі № 752/1380/18, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було задоволено. Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Грузія, громадянина Грузії, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), - матеріальну шкоду в розмірі 552182 (п`ятсот п`ятидесяти двох тисяч ста вісімдесяти двох) грн. 59 коп. Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Грузія, громадянина Грузії, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ), - судові витрати, пов`язані із проведенням дослідження в сумі 1499 грн. 85 коп. Стягнуто із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі Грузія, громадянина Грузії, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - на користь держави судовий збір в розмірі 5536 грн. 82 коп.

Копія заочного рішення суду була направлена сторонам у справі для відома, та до суду повернувся конверт без вручення відповідачу за закінченням терміну зберігання.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солоньком М.М. від 23.11.2018 року, було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 752/1380/18 від 08.11.2018 року.

Копія зазначеної постанову призваного виконавця була отримана особисто відповідачем 30.11.2018 року.

В квітні 2019 року приватний виконавець Солонько М.М. звернувся до суду із поданням про визначення частки майна боржника та звернення стягнення на частку майна боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2020 року, зазначене подання було задоволено частково.

В квітні 2020 року дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_5 звернулась до суду із заявою про видачу копії зазначеної ухвали суду.

В червні 2020 року ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.07.2020 року, було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2020 року.

Копія зазначеної ухвали суду була направлена сторонам для відома, та отримана, зокрема, боржником ОСОБА_1 27.07.2020 року особисто, що підтверджується копією поштового повідомлення, яке міститься в матеріалах справи.

У вересні 2020 року представником ОСОБА_5 - адвокатом Лутковською В.В. було подано до Київського апеляційного суду пояснення щодо зазначеної ухвали суду в рамках даної цивільної справи.

Постановою Київського апеляційного суду від 22.09.2020 року, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09.01.2020 року було скасовано, та в задоволенні подання відмовлено.

Сторона відповідача зазначає, що відповідач дізнався про наявність заочного рішення суду у даній справі лише після ознайомлення його представника із матеріалами іншої справи, яка перебуває в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва, в якій містилась копію заочного рішення суду від 08.10.2018 року, однак, доказів наведеним твердженням матеріали заяви не містять.

Натомість, із досліджених матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 був обізнаним про наявність виконавчого провадження з примусового виконання зазначеного заочного рішення суду ще в листопаді 2018 року, як і був обізнаний про наявність відкритого в листопаді 2020 року апеляційного провадження за апеляційною скаргою його дружини на ухвалу суду від 09.01.2020 року.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність вимоги заяви в частині поновлення строку на оскарження заочного рішення суду у даній справі, суд приймає до уваги те, що порядок оскарження заочного рішення, встановлений статтями 284-287 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску із інших поважних причин.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення ( ст. 127 ЦПК України)

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі.

Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням, а тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

В постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі №755/8494/16-ц вказано про те, що відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Ткаченко Ю.В.1 проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач був обізнаний із наявністю заочного рішення та відкритим виконавчим провадження з його примусового виконання, де він був боржником, - ще з листопада 2018 року, та із цього часу, на переконання суду, мав всі можливості для того щоб звернутись до фахівців для отримання допомоги.

В липні 2020 року адвокатом Лутковською В.В. були подані пояснення до Київського апеляційного суду в рамках перегляду ухвали суду, постановленою у даній справі.

Однак, заяву про перегляд заочного рішення представником відповідача - адвокатом Лутковською В.В. було подано лише 13.10.2020 року.

Доводи сторони відповідача про те, що про існування заочного рішення суду від 08.10.2018 року стороні відповідача стало відомо лише після ознайомлення зі справою № 755/6271/20, яка перебуває в провадженні іншого суду, а тому наявні підстави для поновлення відповідачу строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду у справі № 752/1380/18, є недоведеними, та такими, що повністю спростовуються матеріалами даної справи, а відтак не заслуговують на увагу.

Слід окремо зазначити про те, що стороною відповідача не наведено в заяві про поновлення строку достатніх поважних причин, в зв`язку з чим більше двох років відповідач, обізнаність якого, про наявність в суді справи, а також відкритого ще в 2018 році виконавчого провадження з примусового виконання заочного рішення суду, - підтверджена матеріалами справи, - не здійснював жодних дій щодо, зокрема, ознайомлення із заочним рішенням суду та подачі заяви про його перегляд.

Суд вважає, що посилання представника відповідача, що відповідач не знав про винесене рішення та є громадянином іншої держави, недостатньо для поновлення строку на подачу заяви про скасування заочного рішення, в контексті Правової позиція ВСУ від 16.11.2016 року у справі № 6-2469цс16, оскільки, відповідач був обізнаний про наявність спору, та, маючи обсяг прав, встановлених ЦПК України, мав можливість вчасно вжити заходів щодо захисту своїх прав.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідач був обізнаний про існування заочного рішення суду у дані справі, відкритого виконавчого провадження з його примусового виконання, та вчасно без поважних причин не вжив заходів щодо його оскарження у встановлені законом строки, та стороною відповідача не наведено суду переконливих доказів поважності пропуску такого строку, а тому суд вважає, що наявні підстави для відмови у задоволенні заяви представника відповідача про поновлення строків для подання заяви про перегляд заочного рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08.10.2020 року.

За відсутності підстав для поновлення строків для звернення до суду, суд залишає без розгляду заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лутковської В.В. про перегляд заочного рішення Голосіївськог районного суду міста Києва від 08.10.2018 року, яке ухвалене в межах розгляду даної цивільної справи.

Враховуючи та керуючись статями 126, 127, 131, 284-287 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику відповідача ОСОБА_1 - адвокату Лутковській Валерії Володимирівні в поновленні строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення у справі № 752/1380/18.

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Лутковської Валерії Володимирівни про перегляд заочного рішення у справі № 752/1380/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.П. Чередніченко