Справа № 495/1965/20
№ провадження 2/495/1726/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

02 грудня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа № 495/1965/20,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Білгород Дністровському Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фагор", Приватне акціонерне товариство "Перше всеукраїнське бюро кредитних історій, Фонд гартування вкладів фізичних осіб, про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фагор", Приватне акціонерне товариство "Перше всеукраїнське бюро кредитних історій", про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим та зобов`язання вчинити певні дії, просить суд визнати зобов`язання припиненим та зобов`язати відповідача вилучити з бази даних кредитних історій відомості про прострочену заборгованість.

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 12.01.2015 року він уклав з ПАТ «Банк Михайлівський» договори за № 200187883 та № 200237287 на відкриття кредитних карток.

Вказує, що в травні 2016 року на кредитні карти він намагався перевести суму погашення заборгованості через систему Альфа-Банк.

Однак, грошові кошти повернулись, оскільки рахунки банку ПАТ «Банк Михайлівський» були заблоковані.

Пізніше, 20.05.2016 року відповідач повідомив його, що внаслідок укладання між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда», відповідно до чинного законодавства договору факторингу № 1905 від 19.05.2016 року відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором № 200187883, та № 200237287.

Також у листі було зазначено про необхідність перерахувати кошти в рахунок виконання зобов`язань на реквізити ТОВ «ФК «Плеяда».

Пізніше, офіційними листами від 11.04.2018 року вже від ТОВ «ФК «Плеяда» було повідомлено позивача про отримання від ТОВ «ФК «Плеяда» за договором факторингу прав вимоги за кредитними договорами № 200187883, та № 200237287 та було зазначено нові реквізити, на які необхідно виконувати свої зобов`язання.

Після виконання у повному обсязі своїх зобов`язань за договорами, ТОВ «ФК «Фагор» надав йому довідки від 05.03.2019 року по кредитному договору № 200187883 від 12.01.2015 року та по кредитному договору № 200237287 від 2.03.2015 року про відсутність заборгованості за вказаними кредитними договорами, внаслідок чого вони були закриті.

Однак, звертаючись наприкінці лютого 2019 року до «Ощадбанку» з можливістю отримати «теплий» кредит для переобладнання житла з метою електрозбереженя, йому було повідомлено про неможливість видати кредит через знаходження в його кредитній історії інформації про заборгованість за минулими кредитами.

За повідомленням від ПрАТ «Перше всеукраїнське бюро кредитних історій» було надано інформацію, що бюро отримало відповідь, який нібито підтвердив достовірність інформації щодо непогашеної заборгованості за кредитними договорами № 200187883, та № 200237287.

Пізніше він отримав від відповідача довідки з наявною заборгованістю по вищевказаним кредитним договорам.

Разом з тим, наполягає на повному погашенні заборгованості за зобов`язаннями, які вже припинились виконанням, тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

03 квітня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням підготовчого її розгляду.

Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.07.2020 року, залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фагор", Приватне акціонерне товариство "Перше всеукраїнське бюро кредитних історій, про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим та зобов`язання вчинити певні дії, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фонд гартування вкладів фізичних осіб, що знаходиться за адресою: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17.

17 червня 2020 року від відповідача ПАТ "Банк Михайловський" наданий відзив, відповідно до якого вказав, що позивач неналежно виконував умови кредитних договорів щодо повернення Банку коштів з процентами та комісією, тому на сьогоднішній день існує заборгованість.

Окремо повідомив, що на виконання своїх обов`язків, передбачених ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Уповноваженою особою, згідно наказу № 27/1 від 24.05.2016 року було створено комісію з перевірки договорів (інших правочинів), укладених ПАТ "Банк Михайлівський".

В ході перевірки вказаною комісією було виявлено, що між ПАТ "Банк Михайлівський" та Т "ФК "Плеяда" було укладено договір факторингу № 1905 від 19.05.2016 року, відповідно до якого банком відступлене право вимоги за кредитними договорами на суму 682 297 854,87 грн.

Комісія за результатами перевірки встановила: Банком під час укладення договору № 1905 не враховано /неналежним чином врахована категорія якості активів, які здебільшого віднесені до І категорії (82,9% від загальної суми заборгованості) та дисконту за якими є недоцільною, та здійснено відчуження майна (майнових прав) за ціною нижчою звичайної понад 20%, зокрема на 29,2%, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; здійснюючи відчуження прав вимог за кредитними договорами за зниженою ціною, банком не отримано 199 261 694,87 грн доходу від таких операцій, а отже, банк взяв на себе зобов`язання внаслідок чого виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами частково стало неможливим, що є ознакою нікчемності правочину, згідно положень п. 2 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; під час укладання договору та реєстрів прав вимоги до договору, банком та відповідачем 1 порушено вимоги ст. 526 ЦК та ст. 193 ГК, та фактично проведено відчуження прав вимоги банку за кредитними договорами без попередньої оцінки, і за заниженою ціною, банк фактично уклав правочин, умови якого передбачають передачу майна з метою надання окремому переваги (пільги) прямо не встановленої для нього законодавством чи внутрішніми документами банку, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п. 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; враховуючи те, що операції по оплаті прав вимоги банку за кредитними договорами проведено із порушеннями банківського законодавства, яке регулює такі правовідносини, що тягне за собою додаткового захисту, то виконавши платіжні доручення відповідача 1 як розрахунок за договором № 1905, банк здійснив операції з порушенням норм законодавства, які призвели до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, що є ознакою нікчемності правочину згідно положень п. 9 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відтак, 30.05.2016 року наказом Тимчасової адміністрації ПАТ "Банк Михайлівський" № 37 було затверджено результати проведеної перевірки, викладені в акті про проведення перевірки правочинів (у тому числі договорів), які відповідають критеріям нікчемності № 1 від 30.05.2016 року, згідно з якими встановлено нікчемність договору факторингу № 1905 від 19.05.2016 року, та прийнято рішення застосувати наслідки його нікчемності.

Також відповідач вказав, що у червні 2016 року Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плеяда" (далі - ТОВ "ФК "Плеяда"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фагор" (далі - ТОВ "ФК "Фагор"), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб; Національний банк України, в якому просило застосувати наслідки нікчемності договору факторингу від 19.05.2016 № 1905, а саме: зобов`язати ТОВ "ФК "Плеяда" передати ПАТ "Банк Михайлівський" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому - передачі від 20.05.2016 року № 1 і № 2; визнати відсутніми у ТОВ "ФК "Плеяда" будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2 до цього договору та актах прийому-передачі від 20.05.2016 № 1 і № 2 до зазначеного договору факторингу; визнати недійсним договір факторингу від 20.05.2016 №1, укладений між ТОВ "ФК "Плеяда" та ТОВ "ФК "Фагор"; зобов`язати ТОВ "ФК "Фагор" передати ПАТ "Банк Михайлівський" документи, отримані ним від ПАТ "Банк Михайлівський" згідно договору факторингу від 19.05.2016 № 1905 та актів прийому-передачі до нього від 20.05.2016 № 1 і № 2; визнати відсутніми у ТОВ "ФК "Фагор" будь-яких майнових прав (прав вимоги) до боржників, перелік яких зазначено у договорі факторингу від 19.05.2016 №1905, реєстрах прав вимог до нього від 19.05.2016 № 1 та від 20.05.2016 № 2, актах прийому-передачі від 20.05.2016 року до зазначеного договору факторингу № 1 і № 2, та договорі факторингу від 20.05.2016 року № 1 та додатках до нього.

21.04.2017 року позивач заявою уточнив свої позовні вимоги та, крім вищезазначеного просив стягнути з ТОВ "ФК "Плеяда" і ТОВ "ФК "Фагор" на користь ПАТ "Банк Михайлівський" 682 297 854,87 грн, яку судом першої інстанції 10.05.2017 року прийнято до розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.05.2017 року у справі №910/11298/16, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Проте, постановою Верховного Суду від 16.01.2020 постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.12.2019 року та рішення Господарського суду міста Києва від 24.05.2019 у справі № 910/11298/16 скасовано.

Справу № 910/11298/16 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

На сьогоднішній день даний спір триває та рішення по справі в ній має значення для цивільної справи.

У своїй відповіді на відзив від 28.07.2020 року, позивач вказав, що наведені у відзиві відповідачем обставини зовсім не стосуються взаємовідносин позивача та відповідача.

Також зазначив, що наявність повідомлення відповідача-кредитора про заміну кредитора, розписок нового кредитора про повне виконання зобов`язання за кредитними договорами є підтвердженням належного виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитними договорами.

Всі зазначені представником відповідача обставини щодо рішень відповідача-кредитора, Фонду про процедури тимчасової адміністрації, ліквідації та ліквідаторів з їх повноваженнями та змінами, про якісь судові справи між відповідачем-кредитором та іншими контрагентами на ринку фінансових послуг з приводу «упущеного чи не отриманого» доходу, про порушення контрагентами якогось законодавства не стосуються позивача-споживача, це суто відносини спеціальних юридичних осіб сфери фінансових послуг з приводу їх діяльності та комерційних взаємовідносин.

Твердження відповідача про неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань за кредитивними договорами вважає надуманими та необґрунтованими.

05 серпня 2020 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

В судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити

Відповідач в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявний його письмовий відзив проти позову, у якому він просить у позові відмовити повністю.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фагор", Приватне акціонерне товариство "Перше всеукраїнське бюро кредитних історій, Фонд гартування вкладів фізичних осіб у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви, відзиву, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що дійсно згідно повідомлень від 20.05.2016 року від ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «ФК «Плеяда» зазначено про те, що між ТОВ «ФК «Плеяда» та ПАТ «Банк Михайлівський» було укладено договір факторингу № 1905 від 19.05.2016 року, згідно з яким відбулось відступлення прав вимоги за кредитним договором № 200187883 від 12.01.2015 року, що укладений між ПАТ «Банк Михайлівський» та позичальником ОСОБА_1 .

Окрім того, зазначено про факт укладання між ТОВ «ФК «Плеяда» та ТОВ «ФК «Фагор» договору факторингу № 1 від 20.05.2016 року, за яким отримані від ПАТ «Банк Михайлівський» права вимоги за кредитним договором було відступлено на користь ТОВ «ФК «Фагор».

Враховуючи вищевикладене, надіслані реквізити ТОВ «ФК «Фагор» для можливості подальшого виконання своїх кредитних зобов`язань позичальником.

Згідно офіційних листів ТОВ «ФК «Фагор», повідомлено ОСОБА_1 про те, що станом на 11.04.2018 року заборгованість позичальника за договором № 200187883 складає 2451,36 грн, за договором № 200237287 9117,83 грн.

Разом з тим, згідно довідок ТОВ «ФК «Фагор» від 26.02.2019 року та від 05.03.2019 року повідомлено, що заборгованість боржника ОСОБА_1 за кредитними договорами № 200187883 від 12.01.2015 року та № 200237287 від 12.03.2015 року погашена в повному обсязі та договір закритий.

Додатково повідомлено, що відповідно до діючого законодавства України дії боржників по виконанню обов`язку на користь ТОВ «ФК «Фагор» будуть вважатися належним виконанням зобов`язання за Договором.

Звернено також увагу, що виконані належним чином та в повному обсязі зобов`язання боржника за договором, мають наслідок припинення зобов`язань за договором та погашення прав вимог кредитора, в зв`язку з чим відсутній ризик виконання боржником одного зобов`язання на користь обох кредиторів одночасно.

Проте, при зверненні позивачем до АТ «Ощадний Банк України» за видачею кредиту, йому було відмовлено у наданні такого /лист №113.25/8334/2019-15/с від 10.12.2019 року/. Усно позивачу повідомлено про погану кредитну історію з непогашення кредитної заборгованості.

Згідно довідок, виданих ПАТ «Банк Михайлівський» позивачу від 09.09.2019 року, було повідомлено про те, що за ОСОБА_1 обліковується заборгованість, зокрема за договором № 200187883 від 12.01.2015 року 5846,61 грн, за договором № 200237287 від 12.03.2015 року у розмірі 18930,46 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Статтею 545 ЦК України передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Статтею 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків.

У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Як зазначалось вище за текстом рішення, кредитор-Відповідач своїм Листом від 20.05.2016 року повідомив боржника-Позивача про заміну кредитора і встановив новий порядок виконання зобов`язання за вказаними кредитними договорами, а саме про необхідність виконання зобов`язань вже новому кредитору і це в т.ч. було підтверджено письмово новим кредитором (як зазначалось вище).

Отже, Позивач належним чином виконав свої зобов`язання перед кредитором- Відповідачем, що згідно ст. 599 ЦК України свідчить про припинення зобов`язання за цими кредитними договорами виконанням.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача викладеними у його позові та відповіді на відзив, адже він належним чином виконав, а кредитор /замінений внаслідок укладання договору факторингу з основним кредитором/ підтвердив припинення зобов`язань боржника ОСОБА_1 внаслідок належного виконання його кредитних відносин, свідченням чого є відповідні довідки ТОВ «ФК «Фагор».

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, суд критично ставиться до стверджень відповідача, що викладені у його письмовому відзиві про те, що позивач неналежним чином виконував свої зобов`язання, оскільки вказане спростовується матеріалами справи, та того, що договір факторингу визнано нікчемним, оскільки ані актів перевірки, ані підтверджуючого судового рішення вказаному не надано.

Більш того, навіть якщо вважати даний факт таким, що має місце, воно загалом не впливає на зобов`язальні правовідносини між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайлівський», адже позичальник, що виконав належним чином свої зобов`язання не відповідає за договірними зобов`язаннями юридичних осіб сфери фінансових послуг з приводу їх діяльності та комерційних взаємовідносин, тому підстав у суду для зупинення провадження по справі не має, тому клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Крім того, з цього приводу суд також вважає за необхідне зауважити про таке.

Встановленим фактом є те, що у даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону № 1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у Рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно- правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Більш того, суд вважає неможливим покладання позичальника, як споживача банківських послуг ризику настання наслідків нікчемності правочину між його кредиторами.

За таких обставин, оскільки кредитні зобов`язання за договорами № 200187883 від 12.01.2015 року та № 200237287 від 12.03.2015 року припинені, проведенням належного їх виконання, про що надана розписка діючого станом на момент виплати кредитора, доцільним та правильним буде в судовому порядку визнати припиненими зобов`язання ОСОБА_1 за кредитами.

Вимоги позивача про зобов`язання ПАТ «Банк «Михайлівський» в собі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» вилучити з бази даних кредитних історій, ведення якого здійснюється ПАТ «Перше українське бюро кредитних історій», відомості про прострочену заборгованість по кредитному договору № 200187883 від 12.01.2015 та № 200237287 від 12.03.2015 року, укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайліський» є також цілком обґрунтованими, оскільки наявність такої інформації порушує права позивача та впливає на його кредитну історію, що у разі проведення зобов`язань належним чином та припинення кредитних правовідносин є неприпустимо.

Керуючись ст.ст. 516,526,545,598,599Цивільного кодексу України, ст.ст.4, 12, 13, 81-83, 263, 264, 265,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛ И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фагор", Приватне акціонерне товариство "Перше всеукраїнське бюро кредитних історій, про визнання зобов`язання за кредитним договором припиненим та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити .

Визнати припиненими зобов`язання ОСОБА_1 за кредитними договорами № 200187883 від 12.01.2015 року та № 200237287 від 12.03.2015 року, укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайліський», у зв`язку з їх виконанням, проведеним належним чином.

Зобов`язати ПАТ «Банк «Михайлівський» в собі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» вилучити з бази даних кредитних історій, ведення якого здійснюється ПАТ «Перше українське бюро кредитних історій» відомості про прострочену заборгованість по кредитному договору № 200187883 від 12.01.2015 року та № 200237287 від 12.03.2015 року, укладеному між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Михайліський».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Банк Михайлівський", , що знаходиться за адресою: 01103, м. Київ, пров. Рильський, 10-12/3.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Фагор", , що знаходиться за адресою: 01103, м. Київ, вул. Німанська, 3.

- Приватне акціонерне товариство "Перше всеукраїнське бюро кредитних історій", 5, що знаходиться за адресою: 02002. м. Київ, вул. Є.Сверстюка, 11;

- Фонд гартування вкладів фізичних осіб, що знаходиться за адресою: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17.

Повний текст рішення складений 08 грудня 2020 року.

Суддя: