Номер провадження: 22-ц/813/1878/20
Номер справи місцевого суду: 496/2026/17
Головуючий у першій інстанції Буран В.М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер справи: 496/2026/17

Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/1878/20

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

- за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

учасники справи:

- позивач публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго»,

- відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення суми недоврахованої електричної енергії, зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про визнання недійсним рішення про нарахування санкцій, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», подану представником Гуземою Юрієм Анатолійовичем, на рішення Біляївського районного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Буран В.М. об 11 годині 13 хвилині 07 грудня 2017 року, повне рішення складено 07 грудня 2017 року,

встановив:

У червні 2017 року публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», яке на час розгляду справи в апеляційному суді змінило свою назву на - акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго»,звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 73 971,80 грн..

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 31.03.2017 року було виявлено порушення відповідачкою ПКЕЕН, а саме електрична енергія споживається, лічильником не обраховується внаслідок дії високочастотного генератора. У присутності відповідачки складено відповідний Акт, остання жодних зауважень, заперечень в Акті не вказала.

За результатами розгляду Акту про порушення ПКЕЕН розраховано вартість необлікованої електричної енергії на суму 73 971,80 грн.. Добровільно сплатити вказану суму відповідачка відмовляється (а. с. 2 4).

У серпні 2017 року, не визнавши первісний позов ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним зустрічним позовом, в якому просить визнати недійсним рішення ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» від 31.03.2017 року по Акту про порушення № 037650, оформлене у вигляді протоколу засідання комісії від 25.04.2017 року № 42, про нарахування їй санкції у вигляді недорахованої електричної енергії на суму 73 791,80 грн..

ОСОБА_1 обґрунтовує свої зустрічні позовні вимоги тим, що в Акті вказується, що пломби на електролічильнику не порушено. Не зазначено, який пункт ПКЕЕН порушено. При виявлені невідомого предмету вона не була присутньою. Висновку про те, що вилучений предмет може впливати на роботу електролічильника не надано. Зі світлин не можна встановити, за якою адресою вони здійснені, що за прилад було вилучено, чи був цей прилад підключений до електричних мереж (а. с. 47 49).

У судовому засіданні суду першої інстанції представник ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» - Пушкаренко В.В. підтримав доводи та вимоги позову. Заперечував проти вищевказаного зустрічного позову. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

Адвокат Осадча Н.В., діюча від імені ОСОБА_1 , у судовому засіданні суду першої інстанції підтримала доводи та вимоги зустрічного позову ОСОБА_1 .. Заперечувала проти позову ПАТ «ЕК «Одесаобленерго». Просила відмовити у задоволенні позову ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» (а. с. 74 75).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07.12.2017 року у задоволенні вищезазначеного позову ПАТ «ЕК Одесаобленерго» відмовлено. Вищезазначений зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсним рішення ПАТ «ЕК Одесаобленерго» по розгляду акту про порушення № 037650 від 31.03.2017 року, оформленого у вигляді протоколу засідання комісії від 25.04.2017 року № 42, яким ОСОБА_1 нарахована санкція за недораховану електроенергію на суму 73 971,80 грн..

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надав належних доказів щодо втручання в роботу приладу обліку, оскільки в Акті зазначено, що пломба та клемна кришка електролічильника не порушені. Неможливо встановити, що за прилад на фотографії та чи відноситься він до приладу обліку. Не проведено експертне дослідження вилученого приладу та його впливу на роботу електролічильника (а. с. 77 79).

ПАТ «ЕК Одесаобленерго» в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове судове рішення про задоволення первісного позову ПАТ «ЕК Одесаобленерго» та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

Апелянт вказує на помилковість висновку суду про відсутність доказів на обґрунтування позовних вимог. Позивачем складено відповідний Акт про порушення ПКЕЕН. Роботу приладу було продемонстровано відповідачу. Прилад та електролічильник вилучені та опломбовані у пакеті. Суд безпідставно відмовив у призначенні електротехнічної експертизи. Помилковим є посилання суду не ПКЕЕ, у той час як підлягають застосуванню ПКЕЕН.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

У судове засідання, призначене на 12.11.2020 року, учасники справи не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, на всій території України установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період карантину встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами (Лист Ради суддів України від 16.03.2020 року, адресований Верховному Суду, Вищому антикорупційному суду, місцевим та апеляційним судам).

На підставі рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 жовтня 2020 року, відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», постанов Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами) та від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами), рішення Ради суддів України за №19 від 17 березня 2020 року, постанови головного державного санітарного лікаря України №16 від 09 травня 2020 року, рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайної ситуації від 15 жовтня 2020 року, у зв`язку з ускладненням епідеміологічної ситуації в місті Одесі та із підтвердженням у працівників Одеського апеляційного суду діагнозу COVID-19, з метою запобігання поширенню захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, серед співробітників та відвідувачів Одеського апеляційного суду та забезпечення безпечних умов праці працівникам суду ухвалено розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду».

Пунктами 1, 5, 12 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду № 12 від 16.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний», зупинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинено їх допуск до залів судових засідань. Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у частинах 1, 2 статті 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. Це розпорядження набрало чинності з 26 жовтня 2020 року.

Отже, вказане розпорядження видано з метою забезпечення здійснення правосуддя Одеським апеляційним судом, забезпечення доступу громадян до правосуддя під час дії установленого державою карантину, установлення на території міста Одеси рівня епідемічної небезпеки: «помаранчевий» або «червоний».

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи від учасників справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2, 6 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Згідно з положеннями частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову, відмову в задоволенні первісного позову. Вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих її учасниками і досліджених судом доказів дійшов неправильних зазначених вище висновків про недоведеність обставин, якими ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» обґрунтовує свої позовні вимоги. Висновки суду не відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 11, 15, 16, 714 ЦК України, п. п. 1, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357) права та процесуального (ст. ст. 4, 81, 89, 263, 264 ЦПК України) права, з огляду на наступне.

На підставі наявних у справі, наданих її учасниками і досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

14 березня 2005 року між ПАТ «ЕК Одесаобленерго» та ОСОБА_1 було укладено Договір про користування електричною енергією № 137/3195 за адресою проживання відповідачки: АДРЕСА_1 .

31 березня 2017 року представниками позивача було складено акт № 037650 про порушення Правил користування електричною енергією, в якому зазначено, що ОСОБА_1 здійснила «вплив на роботу облікового механізму електролічильника впливом електромагнітного поля, яке викликане дією високочастотного генератора, у зв`язку з чим електроенергія споживається, але електролічильником не обліковується».

На підставі складеного акту про порушення правил користування електричною енергією комісією електропостачальника з розгляду актів про порушення правил користування електричною енергією 25 квітня 2017 року було складено протокол № 42, згідно якого ОСОБА_1 нараховано до сплати 73 971,80 грн., що становить вартість не облікованої електричної енергії.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2019 рокупризначено у справі судову електротехнічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання:

- Чи є пристрій, вилучений під час складання Акту про порушення № 037650 від 31 березня 2017 року та упакований в номерний сейф-пакет UA 00071053, джерелом електромагнітного випромінювання та з якими спектрами сигналу?

- Чи змінюються покази приладу обліку лічильника електроенергії № 0928736, який упакований в номерний сейф-пакет UA 00071053, яким чином і при яких умовах, під час наближення до корпусу вищевказаного включеного приладу обліку лічильника електроенергії № 0928736, який був вилучений під час складення Акту про порушення № 037650 від 31 березня 2017 року та упакований в номерний сейф-пакет UA 00071053 та яким чином?

Згідно висновку експерта № 19989 за результатами проведення судової електротехнічної експертизи: 1) наданий на дослідження прилад в корпусі чорного кольору здатен генерувати сигнал радіочастотного випромінювання дуже високої частоти, встановити максимальний піковий сигнал радіочастотного випромінювання не уявляється за можливе; 2) експериментальним шляхом було встановлено, що при прикладанні антени випромінювача до приладу обліку «НіК» 2301 АП2 … зав. № НОМЕР_1 відбувається повне припинення обліку електроенергії.

Між учасниками справи виникли правовідносини щодо стягнення суми недоврахованої електричної енергії, визнання недійсним рішення про нарахування санкцій.

За правилами частини 1 статті 11 ЦК України, частини 1 статті 15 ЦК України, частини 1 статті 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду по захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відносини щодо постачання фізичним особам електричної енергії регулюються статтею 714 ЦК України, положеннями Закону України від 16 жовтня 1997 року № 575/97-ВР «Про електроенергетику», чинного на час виникнення спірних правовідносин (втратив чинність 01 липня 2019 року), Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі - Правила), чинними на час виникнення спірних правовідносин (втратили чинність 26 червня 2018 року) та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04 травня 2006 року № 562, чинної на час виникнення спірних правовідносин (втратила чинність 27 липня 2019 року).

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та ПКЕЕН згідно із законодавством України.

Згідно з пунктом 48 Правил споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі: порушення правил користування електричною енергією; самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Відповідно до пункту 53 Правил у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. У разі відмови споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір завданих енергопостачальнику збитків розраховується відповідно до оформленого акта про виявлення порушення за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії за кількістю днів з дня останнього контрольного зняття представником енергопостачальника показань чи технічної перевірки приладу обліку до моменту усунення порушення за тарифами (цінами) для населення, що діяли у період, за який нараховується розмір збитків, але не більше терміну позовної давності. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики.

Відповідно до підпункту 6 пункту 3.1 Методики вона застосовується у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника.

Розрахунок вартості необлікованої електричної енергії згідно з пунктом 3.3 Методики здійснюється за добовою величиною розрахункового споживання електричної енергії; за тарифами (цінами) для населення, що діяли в період, за який розраховується розмір вартості не облікованої електричної енергії та за кількістю днів (розрахунковий період).

Залежно від характеру виявленого порушення Правил (підпункти 1-7 пункту 3.1 Методики) добовий обсяг споживання електричної енергії визначається за формулами, які визначені пунктами 2.7, 3.4 та 3.6 цієї Методики. Кількість днів, яка береться для розрахунку обсягу самовільно спожитої електричної енергії, може становити шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, дванадцять місяців та три роки (пункт 3.3 Методики).

Згідно з підпунктом «а» пункту 3.3 Методики, якщо споживач установив пристрій, що занижує покази приладу обліку, учинив інші дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представники постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку мали можливість, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дня останнього контрольного огляду приладу обліку до дня виявлення порушення, але не більше загальної кількості днів за шість календарних місяців, що передували дню виявлення порушення.

Згідно з підпунктом «б» пункту 3.3 Методики у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника із дня набуття споживачем права власності на електроустановку чи права користування електроустановкою або із дня здійснення останньої технічної перевірки електричної мережі, до якої було здійснене самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять календарних місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення.

Пунктом 1 Правил визначені поняття термінів «технічна перевірка» та «контрольний огляд».

Зокрема, технічна перевірка - це виконання комплексу робіт із метою визначення відповідності стану засобу обліку та/або таврування, параметрів часових зон чи роботи керуючої програми; відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку цим Правилам та іншим нормативно-правовим актам; виявлення самовільного підключення, використання "штучного нуля", порушення роботи засобу обліку електричної енергії.

Контрольний огляд вузла обліку - візуальне обстеження цілісності вузла обліку, цілісності пломб, відбитків тавр та індикаторів дії впливу постійного (змінного) магнітного, електричного та/або електромагнітного полів, установлених на ньому відповідно до акта про пломбування, зняття показів засобу обліку та виявлення самовільних підключень поза засобом обліку, виявити які представники електропостачальника мають можливість без використання спеціальних технічних засобів або часткового демонтажу будівельних та/або оздоблювальних конструкцій;

Відповідно до пункту 10 пункту 21 Правил під час зняття показів засобу обліку представниками електропостачальника (електророзподільного підприємства) проводиться контрольний огляд цього засобу обліку.

Пунктом 53 Правил визначено, що у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Як зазначалось вище, 31 березня 2017 року представниками позивача було складено акт № 037650 про порушення Правил користування електричною енергією, в якому зазначено, що ОСОБА_1 здійснила «вплив на роботу облікового механізму електролічильника впливом електромагнітного поля, яке викликане дією високочастотного генератора, у зв`язку з чим електроенергія споживається, але електролічильником не обліковується».

Апеляційний суд звертає увагу на ознайомлення відповідачкою з вказаним актом № 037650, що підтверджується підписом останньої у відповідній графі такого акту.

Крім того, вказаний акт містить графу «Зауваження до складеного акту», між тим зауваження до складеного акту відповідачки відсутні (а. с. 8).

Як вказувалось вище, згідно висновку експерта № 19989 за результатами проведення судової електротехнічної експертизи: 1) наданий на дослідження прилад в корпусі чорного кольору здатен генерувати сигнал радіочастотного випромінювання дуже високої частоти, встановити максимальний піковий сигнал радіочастотного випромінювання не уявляється за можливе; 2) експериментальним шляхом було встановлено, що при прикладанні антени випромінювача до приладу обліку «НіК» 2301 АП2 … зав. № НОМЕР_1 відбувається повне припинення обліку електроенергії.

Колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2020 року у справі № 910/17955/17 (провадження № 12-137гс19) дійшла висновку, що вимога про скасування рішення комісії електропередавальної організації про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості є способом захисту прав та інтересів, установленим законом, оскільки таке рішення комісії, оформлене протоколом з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання в контексті його відносин з електропередавальною організацією, встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.

Вбачаючи вищевказаний висновок суду касаційної інстанцій, апеляційний суд вважає неспроможними доводи апеляційної скарги щодо можливості відповідачки оскаржити рішення ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» від 31.03.2017 року в позасудовому порядку. Такі доводи не мають наслідком задоволення апеляційної скарги, не заслуговують на увагу суду.

Між тим, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі докази і надавши їм оцінку дійшов невірного висновку про недоведеність вимог позову ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», як наслідок дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні первісного позову, задоволення зустрічного позову.

Встановивши, що відповідачка вчинила дії в порушення правил користування електричною енергією, що призвели до розкрадання електричної енергії, що також підтверджується вищевказаним висновком експертного дослідження, колегія суддів вважає обґрунтованим вищевказаний позов ПАТ «ЕК «Одесаобленерго».

Отже, вищевказаний позов ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» підлагає до задоволення, а саме підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 73 971,80 грн..

За правилами частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. ч. 1, 2, 3 ст. 89 ЦПК України).

Матеріали справи не містять доказів в обґрунтування вимог зустрічного позову, не містять доказів на спростування доказів щодо обґрунтованості позову ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», тому зустрічний позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 ..

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про необхідність скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», відмову в задоволенні зустрічного позову.

Апеляційна скарга є обґрунтованою, тому вона підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374, пунктів 3, 4 статті 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює у відповідній частині нове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, з порушенням норм процесуального права або неправильному застосуванні норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом порушено норми процесуального права, неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову ПАТ «ЕК «Одесаобленерго», відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 , за вищевказаного обґрунтування.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, необхідно змінити розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 133, 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір сплачений за звернення до суду з позовом у розмірі 1 600 грн. (а. с. 1). Крім того, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір сплачений за звернення до суду з апеляційною скаргою, у розмірі 3 520 грн. (а. с. 82), за забезпечення доказів у сумі 881,00 грн. (а. с. 115) та витрати за проведення судової експертизи у сумі 9 420,00 грн. (а. с. 177). Разом судові витрати становлять 15 421,00 грн..

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Підстави касаційного оскарження вищевказаних судових рішень зазначені в частині 2 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго», подану представником Гуземою Юрієм Анатолійовичем, задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 07 грудня 2017 року,- скасувати. Ухвалити нове судове рішення.

Первісний позов публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» до ОСОБА_1 про стягнення суми недоврахованої електричної енергії задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» (Код ) суму недорахованої електричної енергії в розмірі 73 971 (сімдесят три тисячі дев`ятсот сімдесят одна) грн. 80 коп..

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про визнання недійсним рішення про нарахування санкцій - відмовити.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» (Код ) судові витрати в сумі 15 421 (п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять одна) грн. 00 коп..

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 25 листопада 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе