Справа № 346/1438/18
Провадження № 22-ц/4808/155/20
Головуючий у 1 інстанції Беркещук Б. Б.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Бойчука І.В., Девляшевського В.А.

секретаря Капущак С.В.

з участю ОСОБА_1 її представника Лейб`юка Б.Б.

представника АТ "Прикарпаттяобленерго" адвоката Оліградського М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до філії АТ "Прикарпаттяобленерго" "Коломийський міський район електричних мереж" про визнання неправомірними дій працівників філії АТ "Коломийський МРЕМ" при складанні акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року, визнання недійсним рішення комісії філії АТ "Коломийський МРЕМ" по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року та скасування акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 18 листопада 2019 року, постановлену у складі судді Беркещук Б. Б. у м. Коломия,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до філії АТ "Прикарпаттяобленерго" "Коломийський міський район електричних мереж" про визнання неправомірними дій працівників філії АТ "Коломийський МРЕМ" при складанні акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року, визнання недійсним рішення комісії філії АТ "Коломийський МРЕМ" по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року та скасування акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року.

Позовна заява мотивована тим, що 07 лютому 2018 року працівниками Філії АТ «Прикарпаттяобленерго» «Коломийський міський район електричних мереж» складено акт про порушення ПКЕЕН № 084006 згідно якого, порушення полягало у самовільному підключенні струмоприймачів до електромережі у будинку АДРЕСА_1 . З невидимого до облікового розриву ввідного кабелю на другому поверсі будинку, прокладено кабель до без облікової розетки на першому поверсі. При ввімкненні навантаження до безоблікової розетки імпульси обліку лічильника електроенергії не формується, спожита енергія не обліковується. Вказане порушення неможливо виявити при проведенні контрольного огляду. Вказує, що в акті про порушення не відображено вихідних даних, необхідних та достатніх для визначення обсягу недорахованої електричної енергії та /або суми завданих споживачем збитків, а саме: не зазначено сумарну максимальну підключену потужність струмоприймачів їх потужність та кількість , не зазначено величину виміряного струму навантаження електроустановки при підключенні всіх наявних струмоприймачів на максимальну потужність, не зазначено величину косинуса кута між фазною напругою та струмом навантаження , який протікає тією самою фазою, не зазначено величину максимального струму лічильника. Посилаючись на те, що зазначені в акті порушення не відповідають дійсності, нею не здійснювались жодні самовільні підключення струмоприймачів до електромережі у вказаному будинку, а також відсутні будь- які кабелі прокладені поза обліком до безоблікових розеток, просила визнати неправомірними дії працівників філії АТ «Коломийський МРЕМ» при складанні акту про порушення ПКЕЕН від 07.02.2018 р у будинку АДРЕСА_1 та визнати недійсним рішення комісії філії АТ «Коломийський МРЕМ» від 27.02.2018 по розгляду Акта про порушення ПКЕЕН № 084006 від 07.02.2018 р та скасувати даний акт.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 10 квітня 2018 року заяву представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до філії АТ "Прикарпаттяобленерго" "Коломийський міський район електричних мереж" про визнання неправомірними дій працівників філії АТ "Коломийський МРЕМ" при складанні акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року, визнання недійсним рішення комісії філії АТ "Коломийський МРЕМ" по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року та скасування акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року задоволено. Зобов`язано АТ "Коломийський міський район електричних мереж" безоплатно відновити постачання електроенергії до будинку позивача за АДРЕСА_1 до остаточного вирішення спору, а саме до набрання рішення суду законної сили.

16 квітня 2019 року та 18 листопада 2019 року представник філії АТ "Прикарпаттяобленерго" "Коломийський міський район електричних мереж" Оліградський М.В. подав заяви про закриття провадження у справі та скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 18 листопада 2019 року провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до філії АТ "Прикарпаттяобленерго" "Коломийський міський район електричних мереж" про визнання неправомірними дій працівників філії АТ «Коломийський МРЕМ» при складанні акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення за № 084006 від 07.02.2018 р. у будинку АДРЕСА_1 , визнання недійсним рішення комісії філії АТ "Коломийський МРЕМ" по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року та скасування акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року закрито.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" - 2500 гривень витрат на професійно правничу допомогу.

Скасувано заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 квітня 2018 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали з передачею справи для продовження розгляд до суду першої інстанції, вказуючи на те, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм процесуального права й постановив незаконну ухвалу. На думку апелянта, суд не врахував того, що будинок АДРЕСА_1 , в якому проживає позивачка незаконно відключили від мережі електропостачання. У позивачки відсутні інші способи, крім судового, захистити свої права щодо неправомірного відключення до мережі електропостачання.

02 січня 2019 року представник філії АТ "Прикарпаттяобленерго" "Коломийський міський район електричних мереж" Оліградський М.В. подав відзив на апеляційну скаргу, який суд не приймає до уваги, оскільки вказаний відзив не підписаний стороною.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги, просить задовольнити скаргу.

Представник філії АТ "Прикарпаттяобленерго" "Коломийський міський район електричних мереж" Оліградський М.В. апеляційну скаргу не визнав, вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача не підлягають розгляду в судовому розгляду, так як дії працівників філії АТ "Коломийський МРЕМ" при складанні акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року та рішення комісії філії АТ "Коломийський МРЕМ" по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом притензії, яка не є способом захисту права .Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом пред`явлення позову про визнання неправомірним рішення комісії сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Висновок суду відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що 07.02.2018 року працівниками Філії АТ «Прикарпаттяобленерго» «Коломийський міський район електричних мереж» складено акт про порушення ПКЕЕН № 084006, згідно якого, порушення полягало у самовільному не обліковому підключенні струмоприймачів до електромережі у будинку АДРЕСА_1 , що не є власністю електропостачальника. З невидимого до облікового розриву ввідного кабелю на другому поверсі будинку , прокладено кабель до без облікової розетки на першому поверсі. При ввімкненні навантаження до безоблікової розетки імпульси обліку лічильника електроенергії не формується, спожита енергія не обліковується. Вказане порушення неможливо виявити при проведенні контрольного огляду. (а.с.11)

27.02.2018 р. у відповідності до п. 53 ПКЕЕН, на засіданні комісії , що утворена енергопостачальником і складається з трьох уповноважених представників енергопостачальника у присутності ОСОБА_1 було розглянуто Акт про порушення № 084006 від 07.02.2018 і прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 21, копія якого була вручена позивачу (а.с.15)

Як вбачається з позову, позивач просить суд визнати неправомірними дії працівників філії АТ «Коломийський МРЕМ» при складанні акту про порушення ПКЕЕН від 07.02.2018 р у будинку АДРЕСА_1 та визнати недійсним рішення комісії філії АТ «Коломийський МРЕМ» від 27.02.2018 по розгляду Акта про порушення ПКЕЕН № 084006 від 07.02.2018 р та скасувати даний акт.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складений працівниками електропостачальної організації акт про порушення ПКЕЕН є лише фіксацією такого порушення, що було виявлено під час проведення перевірки дотримання цих Правил, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Таку правову позицію висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц (провадження № 503цс18).

Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд України у своїх постановах від 12 вересня 2011 року № 6-25цс11, від 30 травня 2012 року № 6-3765вов09.

При цьому поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18, від 06 лютого 2019 року у справі № 522/12901/17-ц.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оскарження дій щодо факту складення акта від 07.02.2018 року № 084006, самого акта та рішення комісії філії АТ «Коломийський МРЕМ» від 27 лютого 2018 року щодо розгляду цього акта, оформленого протоколом від 27 лютого 2018 року № 21, які не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, крім рекомендації сплатити нараховані збитки, що є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав.

Зазначені акт та рішення можуть бути визнані в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обов`язковими до виконання, зокрема, при визнанні дій відповідача щодо відключення від електропостачання неправомірними та відшкодуванні шкоди або при пред`явленні позову про стягнення матеріальних збитків, заподіяних розкраданням електроенергії у разі самовільного підключення до електромережі, або споживанні електроенергії без приладів обліку, при вирішенні яких суд зобов`язаний буде дати оцінку вказаному акту та рішенню, яке оформлено протоколом.

За таких обставин, суд першої інстанції вірно врахував, що вимоги позивача не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом пред`явлення позову про визнання непровомірними дії працівників при складанні акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року, визнання недійсним рішення комісії філії по розгляду акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року та скасування акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 084006 від 07.02.2018 року, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

За таких обставин, в суді першої інстанції були наявні підстави для закриття провадження у справі, оскільки спір не підлягає розгляду у судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону, ґрунтується на засадах верховенства права, принципах справедливості, добросовісності та розумності, підстави для його скасування відсутні.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, то в такому разі розподіл судових витрат не проводиться.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишити без задоволення. Ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 18 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 10 січня 2020 року.

Судді: В.Д.Фединяк І.В.Бойчук

В.А.Девляшевський