Справа №557/367/20
Провадження №2/557/335/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судових засідань Довгалець Н.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку особистою приватною власністю,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що 31 жовтня 1998 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб.

24 січня 2002 року, між позивачем та її батьком ОСОБА_3 було укладено договір дарування житлового будинку із незавершеним будівництвом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та договір дарування земельної ділянки розміщену за тією ж адресою, на якій розміщений Будинок.

Позивач зазначає, що в період з 24 січня 2002 року по 25 червня 2004 року за власний рахунок добудувала будинок, відповідач участь в добудові будинку не брав.

В досудовому порядку вирішити питання щодо розподілу домоволодіння з відповідачем сторони не змогли, тому позивач змушена звертатись до суду із позовом про захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 20 березня 2020 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, справу прийнято розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 07 вересня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в заяві на ім`я суду позовні вимоги підтримала повністю, просила розглядати справу без її участі.

Відповідач в заяві на ім`я суду позовні вимоги визнав повністю, просить відмовити у задоволенні позову.

Будь-яких інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.

Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке.

У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, технічне фіксування судового засідання не здійснюється.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ст. 317, 319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії які не суперечать закону.

Відповідно до вимог ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України головним обов`язком держави є утвердження і забезпечення прав і свобод людини, за свою діяльність держава відповідає перед людиною. Забезпечення прав і свобод потребує, зокрема, законодавчого закріплення механізмів (процедур), які створюють реальні можливості для здійснення кожним громадянином прав і свобод (абзац четвертий підпункту 3.2 пункту З мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 24 грудня 2004 року N 22-рп/2004). До таких механізмів належить структурована система судів і види судового провадження, встановлені державою. Судовий захист вважається найбільш дієвою гарантією відновлення порушених прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 31 жовтня 1998 року уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 виданий Гощанським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Рівненської області.

24 січня 2002 року, між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування житлового будинку із незавершеним будівництво, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 від 30 липня 2004 року виданого виконавчим комітетом Гощанської селищної ради, власником будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу. Слід також зазначити, що відповідачі в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 84 ЦПК України, могли б скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але в даному разі цього зроблено не було.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю.

Питання про судові витрати суд вирішує за правилами ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.10,11,60,131,212,215-218,224-232ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання житлового будинку особистою приватною власністю - задовольнити

Визнати житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_1 .

Судові витрати залишити за позивачем ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Д.В. Пацко