ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

07 липня 2020 року

м. Харків

справа № 953/18567/19

провадження № 22-ц/818/3296/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - судді Хорошевського О.М.

суддів: Бурлака І.В., Яцина В.Б.,

за участю секретаря: Пузікової Ю.С.

учасники справи:

позивач - Харківської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради

відповідач: Державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової Ірини Юріївни

треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Департамент територіального контролю Харківської міської ради про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 березня 2020 року, постановлене суддею Лях М.Ю.,

у цивільній справі за позовом Харківської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової Ірини Юріївни, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Департамент територіального контролю Харківської міської ради про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року Харківська місцева прокуратура №2 звернулася до суду з позовом, в якому просила скасувати рішення відповідача про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 35900046 від 29.06.2017 р., на підставі якого здійснено державну реєстрацію права приватної власності на гараж «У-1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у провадженні Київського ВП ГУНП в Харківській області перебувало об`єднане кримінальне провадження №0000141 від 05.05.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.365-2, ч.2 ст.364, ст.356 КК України. Відомості до ЄРДР внесені зокрема за інформацією Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про те, що суб`єкти господарювання, що здійснюють технічну інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, серед яких ТОВ «Актуаль», зловживаючи своїми повноваженнями, незаконно видали довідки з зазначенням помилок у технічних паспортах на об`єкти нерухомого майна, які стали підставою для внесення змін до реєстрів речових прав на нерухоме майно, що завдало істотної шкоди територіальній громаді міста Харкова. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному об`єднаному кримінальному провадженні здійснювалось Харківською місцевою прокуратурою №2. 07.05.2019 року на підставі постанови про визначення підслідності кримінальне провадження направлено для подальшого досудового розслідування до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області. В рамках кримінального провадження проведено ряд обшуків, у тому числі в приміщеннях ТОВ «Актуаль» та Чугуївської міської ради Харківської області. Під час слідчих дій встановлено, що 29.06.2017 прийнято рішення про державну реєстрацію №35900046. На підставі прийнятого рішення ОСОБА_5 внесла відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна №101, а саме гараж площею 23,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а також внесла відомості про право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_1 .. Відповідно до відомостей про технічний стан, за результатами технічної інвентаризації (інвентаризаційна справа 446/06/17-ТП від 26.06.2017) було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташовано гараж № АДРЕСА_3 -1, загальною площею - 23,7 кв.м, збудований до 05.09.1992. Для реєстрації права власності вказаного об`єкту нерухомого майна державному реєстратору разом із заявою про державну реєстрацію прав було надано лише технічний паспорт на гараж, виготовлений ТОВ «Актуаль» (інвентаризаційна справа 446/06/17-ТП). Для проведення державної реєстрації в порядку п. 42 Порядку, крім технічного паспорта необхідно надати документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси. Належним документом, який би підтверджував присвоєння об`єкту нерухомого майна поштової адреси, може бути рішення виконкому Харківської міської ради або довідка (витяг) з Єдиного адресного реєстру міста Харкова,а не довідка ТОВ «Актуаль». Документи, надані державному реєстратору Чугуївської міської ради Харківської області Рєзановій І.Ю., не відповідали вимогам законодавства, а отже, не підлягало реєстрації право власності на нерухоме майно. Такими діями державного реєстратора порушено інтереси громади міста Харкова, представником якої є Харківська міська рада. Адже своїм рішенням державний реєстратор фактично легалізувала самочинне будівництво на території міста Харкова, яке проведено на земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності. Зазначений об`єкт нерухомого майна (гараж) є об`єктом самочинного будівництва. Внаслідок прийняття оспорюваного рішення державним реєстратором, ОСОБА_1 незаконно набув право власності на зазначений об`єкт самочинного будівництва. У подальшому, за даними Державного реєстру, ОСОБА_1 було продано гараж у цілому ОСОБА_2 в чиїй власності вказаний об`єкт нерухомості наразі й перебуває.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17 березня 2020 року позовні вимоги задоволено.

Скасовано рішення державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової Ірини Юріївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №35900046 від 29.06.2017, на підставі якого здійснено державну реєстрацію права приватної власності на гараж «У-1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1

Стягнуто з державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової Ірини Юріївни на користь прокуратури Харківської області витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд розглянув справу, як публічно правовий спір і за наявності неналежного відповідача державного реєстратора Рєзанової І.Ю., однак даний спір є приватно-правовим та розглядається за нормами ЦПК України оскільки предметом в цій справі є не самі по собі дії державного реєстратора з наданням адміністративних послуг, а результат таких послуг - державна реєстрація права приватної власності, тобто спірні правовідносини стосуються набутого третіми особами права власності на об`єкт нерухомого майна.

Звертає увагу суду, що Харківська місцева прокуратура № 2 вже зверталася з повністю аналогічним позовом до Харківського окружного адміністративного суду до того ж відповідача, за участю тих же сторін за нормами КАС України. Адміністративний позов був задоволений Постановою від 12.12.2017р. по справі № 820/4747/17, після чого зазначена Постанова була скасована Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2019р. встановлено, що спір не підлягає розгляду в порядку КАСУ.

Суд першої інстанції не правильно визначив процесуальний статус ОСОБА_5 .

Суд посилався на матеріали справи досудового розслідування не взявши до уваги приписи ст. 62 Конституції України.

Адреса спірного нерухомого майна зазначена у технічному паспортні на нього. Вважає, що реєстратором була дотримано Порядок реєстрації прав.

Посилаючись на те, що вона є добросовісним набувачем спірного гаражу, вважала, що оскаржуваним рішенням вирішено питання про її право власності на це майно.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що документи, надані державному реєстратору Чугуївської міської ради Харківської області Рєзановій І.Ю., не відповідали вимогам законодавства, у зв`язку з чим не підлягало державній реєстрації право власності на вищезазначене нерухоме майно. За таких обставин діями державного реєстратора порушено інтереси громади міста Харкова, представником якої є Харківська міська рада, оскільки прийнятим рішенням державний реєстратор фактично легалізувала самочинне будівництво на території міста Харкова, яке проведено на земельній ділянці, яка перебуває в комунальній власності. Крім того, порушено інтереси держави в особі Харківської міської ради щодо реалізації прав законного власника та розпорядника спірної земельної ділянки, отримання від неї корисних властивостей тощо, адже рішення Харківської міської ради про надання відповідної земельної ділянки у власність або в користування не приймалось, а отже ця земельна ділянка перебуває у власності громади міста Харкова.

Однак з такими висновками повністю погодитися не можна.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності №90739064 від 29.06.2017 року вбачається, що за ОСОБА_1 зареєстроване право власності на нежитлове приміщення, гараж, загальною площею 23.07 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення про державну реєстрацію внесено державним реєстратором Чугуївської міської ради Харківської області Рєзановою І.Ю. від 29.06.2017 року на підставі відомостей про технічний стан нерухомого майна, серія та номер 41/06-17, виданий 26.06.2017, видавник: ТОВ «Актуаль».

Згідно відомостей про технічний стан нерухомого майна №41/06-17 від 26.06.2017 року, наданих ТОВ «Актуаль» на замовлення ОСОБА_1 , гараж літ. «У-1», загальною площею 23.7 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 було збудовано до 05 вересня 1992 року. Відповідно до відомостей Державного реєстру, підставою виникнення права власності був лише технічний паспорт, виданий ТОВ «Актуаль» за №41/06-17 від 26.06.2017.

Відповідно до відомостей про технічний стан, за результатами технічної інвентаризації (інвентаризаційна справа 446/06/17-ТП від 26.06.2017) було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , розташовано гараж №У-1, загальною площею - 23,7 кв.м, збудований до 05.09.1992.

Згідно копії договору купівлі-продажу частки нежитлового приміщення (гаражу) від 04.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Смирновою Ю.О. та зареєстрованого в реєстрі за №1551, ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 1/2 частку нежитлового приміщення, гаражу, загальною площею 23.07 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно копії договору купівлі-продажу частки нежитлового приміщення (гаражу) від 22.09.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Десятніченко І.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1823, ОСОБА_1 продав ОСОБА_2 1/2 частку нежитлового приміщення, гаражу, загальною площею 23.07 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Із зазначених договорів купівлі-продажу вбачається, що ОСОБА_2 придбала спірний гараж у цілому, право власності на який зареєстровано за нею у 2017 році (а.с.20-27).

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність / відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019р. у справі № 912/1856/16 та від 14.05.2019р. у справі № 910/11511/18.

Звертаючись до суду із позовом Харківська місцева прокуратура №2 просила про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно. У якості третіх осіб залучено первісного власника нерухомого майна: ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 яка придбала вказане майно за договором купівлі-продажу.

Посилались при цьому, що право позивача порушено діями державного реєстратора, що пов`язане із реєстрацію права власності на нерухоме майно, гараж за особою якій воно не належить.

Отже, такий спір є спором про цивільне право, тобто має приватно - правовий характер, а саме спором позивача в інтересах держави та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Однак звертаючись до суду з позовом про поновлення порушеного права, первісного власника особу яка на думку позивача своїми діями порушила зконні права Харківської міської ради Шелякіна ОСОБА_6 . ОСОБА_6 . було залучено лише у якості третьої особи, як і нового власника - ОСОБА_2 .

До того ж судова колегія вважає, що обраний прокурором спосіб захисту порушеного права територіальної громади не є єфективним, оскільки не вирішує спір і не досягає мети не усуває перешкод у користуванні земельною ділянкою особою про захист якої йдеться у позовній заяві.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Зазначений правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 12 червня 2013 року у справі № 6-32цс13.

Право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі передбачено статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та бути адекватним наявним обставинам.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 належним чином повідомлена не була, судова колегія зазначає наступне, судом першої інстанції вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, повістки надіслані за місцем реєстрації поверталися без вручення за закінченням строку зберігання.

Відносно доводів апелянта про те, що Харківська місцева прокуратура № 2 вже зверталася з повністю аналогічним позовом до Харківського окружного адміністративного суду до того ж Відповідача, за участю тих же сторін за нормами КАС України. Даний адміністративний позов був задоволений Постановою від 12.12.2017р. по справі № 820/4747/17, після чого зазначена Постанова була скасована Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.06.2019р.

Зі змісту Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 03 червня 2019 року вбачається, що спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. В зв`язку з чим Харківська місцева прокуратура №2 звернулася в порядку ЦПК України до суду загальної юрисдикції.

При цьому судова колегія зазначає наступне.

З аналізу положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 1952-IV можна зробити висновок, що в судовому порядку можуть бути розглянуті вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав або скасування державної реєстрації права.

Належним способом захисту у справі, що розглядається було б скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності.

Проте, на час розгляду справи і ухвалення оскаржуваного рішення право власності на спірний гараж було зареєстровано за ОСОБА_2 і скасування такої реєстрації за ОСОБА_1 не можt мати юридичних наслідків

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно доч.1п.2 ч.2ст.141ЦПК України,судовий збірпокладається насторони пропорційнорозміру задоволенихпозовних вимог.Інші судовівитрати,пов`язані зрозглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Отже, враховуючи, що апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу та відмовляє у задоволені позову, за правилами п. 2 ч. 2, ч. 13 ст. 141, п.п. б, в п. 4 ч. 1 ст.382ЦПК України , судові витрати , пов`язані з розглядом справи у суді першої інстанції залишає за позивачем, а судовий збір у розмірі 2881,50 грн. понесений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції стягує з Харківської місцевої прокуратури №2 на користь ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, п.п.2,4 ст.376, ст.ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 подану в особі її представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 17 березня 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

У задоволені позову Харківської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Державного реєстратора Чугуївської міської ради Харківської області Рєзанової Ірини Юріївни, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Департамент територіального контролю Харківської міської ради про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно відмовити.

Стягнути з Харківської місцевої прокуратури №2 (вул. Сумська, 76 м. Харків ) на користь ОСОБА_2 (код НОМЕР_1 ) судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 2881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одну гривню) 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: О.М. Хорошевський

Судді: І.В.Бурлака

В.Б. Яцина

Повне судове рішення складено 08 липня 2020 року.