Ухвала

Іменем України

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 1519/2-1411/11

провадження № 61-16871ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2019 року у складі судді: Мурзенко М. В., та постанову Одеського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року у складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Ващенко Л. Г., Сегеди С. М., у справі за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради», про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_3 до Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради», про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2011 року в частині задоволення позову ОСОБА_3 до Одеської міської ради Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права власності.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2011 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 відмовлено. Позов ОСОБА_3 задоволено та визнано за ОСОБА_3 право власності 13/20 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви зазначено, що після набрання указаним рішенням законної сили, стали відомі обставини, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявникам. Мотивуючи своє рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 , суд послався на розпорядження Іллічівської районної адміністрації Одеської міської ради за № 989 від 25 грудня 2002 року «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку літ. А. та надвірних споруд, що належать гр. ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 », проте згодом було встановлено, що зазначене розпорядження є підробленим. Встановлення факту фальсифікації зазначеного розпорядження є нововиявленою обставиною, у зв`язку із чим заявники просили скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2011 року та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 .

Справа судами розглядалась неодноразово.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2019 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року, в задоволені заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2011 року відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відсутні докази фальшивості розпорядження Іллічівської районної адміністрації Одеської міської ради № 989 від 25 грудня 2002 року «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку літ. «А» та надвірних споруд, що належать ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 від 25 грудня 2002 року, а відтак відсутні підстави для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Постановою слідчого СВ Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області від 23 червня 2015 року закрито кримінальне провадження за фактом використання ОСОБА_5 завідомо підробленого розпорядження Іллічівської районної адміністрації Одеської міської ради народних депутатів № 929 від 25 грудня 2002 року «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку під літ. «А» за відсутністю складу кримінального правопорушення. У зазначеній постанові вказано, що копія зазначеного розпорядження є підробленою, відповідне розпорядження Іллічівською районною адміністрацією Одеської міської ради ОСОБА_5 не видавалось. Підставами для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами є встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення. Таким чином, посилання на фальшивість документу в постанові про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення не є підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі. Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Заявником не доведено фальсифікацію спірного розпорядження Іллічівської районної адміністрації Одеської міської ради № 989 від 25 грудня 2002 року «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку літ. «А» та надвірних споруд, що належать ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 », а тому суд першої інстанції правильно зробив висновок про відсутність правових підстав для перегляду судового рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2011 року у зв`язку з нововиявленими обставинами.

ОСОБА_3 є власником 13/20 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке набуто нею на підставі договору дарування, посвідченого Сьомою Одеською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі за номером № 3-3582, за яким вона отримала спірне майно в дар від ОСОБА_5 . Зміст договору свідчить, що спірна частина домоволодіння належала за життя ОСОБА_5 як дарувальнику на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2006 року. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2011 року було прийнято судом на підставі розпорядження Іллічівської районної адміністрації «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку літ. «А» та надвірних споруд, що належать ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 від 25 грудня 2002 року. Суд також установив, що Іллічівська районна адміністрація 25 грудня 2002 року ніякого розпорядження не видавала. Договір дарування, за яким дарувальник ОСОБА_5 подарувала ОСОБА_3 13/20 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , ніким не оспорюється, недійсним не визнаний.

10 листопада 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Касаційна скарга мотивована тим, що зазначаючи, що фальсифікація розпорядження Іллічівської районної адміністрації Одеської міської ради № 989 від 25 грудня 2002 року не доведена, суд водночас зазначає, що указане розпорядження не видавалось. В процесі розгляду справи були здобуті докази, які свідчать про фальшивість розпорядження Іллічівської районної адміністрації Одеської міської ради № 989 від 25 грудня 2002 року, зокрема, відповіді Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради на запити голови Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, відсутність запису в журналі реєстрації розпоряджень Іллічівської районної адміністрації за 2002 рік щодо спірного розпорядження. Органом досудового розслідування було внесено до ЄРДР відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 КК України та постановою слідчого від 23 червня 2015 року встановлено, що копія розпорядження № 989 від 25 грудня 2002 року є підробленою. Зазначені юридичні факти мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику. Таким чином, право власності на частину житлового будинку набуто ОСОБА_5 незаконно, без належних правових підстав.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами) рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

ОСОБА_1 у заяві як на нововиявлену обставину посилався на факт підроблення розпорядження Іллічівської районної адміністрації «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку літ. А та надвірних споруд, що належать ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 від 25 грудня 2002 року, що стало підставою для ухвалення указаного судового рішення.

Постановою слідчого СВ Малиновського РВ ГУМВС України в Одеській області від 23 червня 2015 року закрито кримінальне провадження за фактом використання ОСОБА_5 завідомо підробленого розпорядження Іллічівської районної адміністрації Одеської міської ради народних депутатів № 929 від 25 грудня 2002 року «Про прийняття в експлуатацію житлового будинку під літ. «А» за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Фальшивість документів, які зумовили за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення, як нововиявлена обставина, має бути встановлена вироком суду, що набрав законної сили.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

Таким чином, встановивши, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є нововиявленими, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, зробив обґрунтований висновок відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 01 серпня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року в справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради», про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_3 до Одеської міської ради, Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради», про визнання права власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков