У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2020 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження, в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києві з клопотанням, в якому просить про зупинення виконавчого провадження № 59535707 з примусового виконання виконавчого напису № 10985 від 20.05.2019 року, до винесення рішення по справі, в межах якої подане дане клопотання. В обґрунтування необхідності зупинення виконавчого провадження заявник посилається на те, що на виконанні у Приватного нотаріуса виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. перебуває виконавче провадження № 59535707 з примусового виконання виконавчого напису № 10985 від 20.05.2019 року, щодо стягнення з нього ( ОСОБА_1 ) на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 23587,00 грн., винесеного на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. Після відкриття виконавчого провадження, приватним виконавцем Клітченко О.А. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендія та інші доходи боржника, яку було направлено за місцем його роботи - ТОВ «ТД «Еталон». Позивач вважає, що оскільки на даний час ним оскаржується виконавчий напис № 10985 від 20.05.2019 року, відносно якого й відкрите виконавче провадження, тому є доцільним зупинення виконавчого провадження № 59535707, адже, у випадку задоволення його позову стягнення може бути безпідставним.

Вивчивши клопотання про зупинення виконавчого провадження та додані до нього докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно положення ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Згідно положення ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Так, судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. перебуває виконавчий напис № 10985 від 20.05.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 23 087,87 гривень.

12.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. прийнято постанову звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Частинами 1, 2ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову та і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 10 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Нормою п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" передабчено, що виконавчий напис нотаріуса є видом виконавчого документу і, як передбачено ст. 90 Закону України "Про нотаріат", стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Принцип обов`язковості судового рішення, закріплений на конституційному рівні (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України), набуває свого втілення у судоустрійному і процесуальному законодавстві. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом. Судове рішення, яким закінчується розгляд справи, є найважливішим актом судової влади. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення» воно покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. Судове рішення ухвалюється іменем України незалежно від того, до якого рівня судової системи або юрисдикції належить суд і в якому складі суддів (одноособово чи колегіально) розглянуто справу; саме в ньому підбивається підсумок судового розгляду.

Принцип обов`язковості судових рішень, що набрали законної сили, надає їм властивості закону по справі, у якій вони постановлені. Тому вони є обов`язковими для виконання на території України всіма фізичними і юридичними особами, яких ці рішення стосуються. Так, відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Аналізуючи зміст поданого клопотання, надавши оцінку наявним у справі доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 , а саме, суд визнає правомірною вимогу заявника щодо зупинення виконавчого провадження № 59535707 з примусового виконання виконавчого напису № 10985 від 20.05.2019 року, до винесення рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки невжиття заходу забезпечення позову, який позивач просить суд застосувати може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 5, 12, 149, 150, 258-261 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконавчого провадження, в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити виконавче провадження № 59535707, яке здійснює приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксана Анатоліївна, з примусового виконання виконавчого напису № 10985 від 20.05.2019 року виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 23 587,00 гривень - до ухвалення рішення по цивільній справі № 754/11699/20.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Суддя: О.М. Панченко