З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 січня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Орєхова О. І. ,
за участі секретаря - Сокур О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -
В жовтні 2019 року позивач ТОВ «Білоцерківвода» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення коштів, посилаючись на наступні обставини.
У вересні 2017 року ТОВ «Білоцерківвода» (далі - позивач) звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення боргу у розмірі 7924,71грн.
Враховуючи прострочення терміну оплати грошового зобов`язання, крім основної заборгованості в розмірі грн. 7924.71, станом на день подання позову, з відповідача підлягали до стягнення 3% річних в розмірі 200 грн. 61 коп. та 879 грн. 64 коп. інфляційних втрат. Розрахунковий період з 28.10.2016 року по 31.08.2017 року.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2017 року у справі № 2/357/3578/17 позовні вимоги задоволено повністю, присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Білоцерківвода» заборгованість у розмірі 7924 грн. 71 коп., 200 грн. 61 коп. 3% річних та 879 грн. 64 коп. інфляційні втрати, 1600 грн. судових витрат.

При цьому, у вищевказаному рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суд прийшов до висновку, що матеріалами справи підтверджується основна заборгованість відповідача в розмірі 7 924 грн. 27 коп. - непогашена заборгованість за договором позики, а вимоги позивача про стягнення 3% річних у розмірі 200 грн. 61 коп. та інфляційних втрат в розмірі 879 грн. 64 коп. відповідають фактичним обставинам справи, є правомірними і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

21.03.2018 року державним виконавцем Білоцерківського MB ДВС ГТУ юстиції у Київській області Кичка Т.В. винесено постанову про відкриття ВП № 55894688 про примусове виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.01.2018 року по справі № 2/357/3578/17 про стягнення з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ТОВ «Білоцерківвода» () боргу в сумі 10 604 грн. 96 коп.

Дане ВП № 55894688 станом на сьогодні не закрито, а заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Білоцерківвода» в розмірі 10 604 грн. 96 коп. непогашена.

Грошовим зобов`язанням, відповідно до ст. ст. 524, 533-535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка відповідно має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % від простроченої суми.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сум.

Отже, враховуючи, що відповідачем борг в розмірі 10 604 грн. 96 коп., що встановлена рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2017 року у справі № 2/357/3578/17, до цього часу не погашена, то позивачем здійснюється нарахування 3 % річних та інфляційних втрат за період з 01.09.2017 року (з дня наступного за останнім днем нарахування 3 % річних та інфляційних втрат у справі № 2/357/3578/17) по 10.10.2019 року.

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» () 3% річних в розмірі 501 (п`ятсот одна) грн. 53 коп., інфляційні втрати в розмірі 1 473 (одна тисяча чотириста сімдесят три) грн. 99 коп. та судовий збір в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. ( а. с.5-8 ).

Ухвалою судді від 06.11.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін ( а. с. 40-41 ).

В судове засідання представник позивача ТОВ «Білоцерківвода» не з`явився, надав до суду заяву, отримана 09.01.2020 року за вх. № 313, в якій просив розглядати справу без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне оголошення про виклик до суду ( а. с. 51 ).

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки, належним чином повідомлений відповідач ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, не повідомивши суду про поважність причини неявки та не надав відзив і позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а саме заочного, суд вважає за необхідним по даній справі провести заочний розгляд.

Ухвалою суду від 09.01.2020 року постановлено провести розгляд даної цивільної справи в заочному порядку.

Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ТОВ «Білоцерківвода» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 23.11.2017 року у справі № 2/357/3578/17 позовні вимоги задоволено повністю, присуджено до стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Білоцерківвода» заборгованість у розмірі 7924 грн. 71 коп., 200 грн. 61 коп. 3% річних та 879 грн. 64 коп. інфляційні втрати, 1600 грн. судових витрат ( а. с. 10-11 ).

У вищевказаному рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області суд прийшов до висновку, що матеріалами справи підтверджується основна заборгованість відповідача в розмірі 7 924 грн. 27 коп. - непогашена заборгованість за договором позики, а вимоги позивача про стягнення 3% річних у розмірі 200 грн. 61 коп. та інфляційних втрат в розмірі 879 грн. 64 коп. відповідають фактичним обставинам справи, є правомірними і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлено, що 21.03.2018 року державним виконавцем Білоцерківського MB ДВС ГТУ юстиції у Київській області Кичка Т.В. винесено постанову про відкриття ВП № 55894688 про примусове виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.01.2018 року по справі № 2/357/3578/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Білоцерківвода» боргу в сумі 10 604 грн. 96 коп. ( а. с. 12 ) та дане ВП № 55894688 станом на сьогодні не закрито, а заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Білоцерківвода» в розмірі 10 604 грн. 96 коп. непогашена.

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач ТОВ «Білоцерківвода» зазначає, що оскільки борг відповідача за рішенням суду до теперішнього часу не погашено, то позивач здійснює нарахування 3% річних та інфляційних витрат, які підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

В силу ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України входить до розділу І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і її дія поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Оскільки між сторонами виникло грошове зобов`язання, то його невиконання зумовлює застосування положень частини 2 статті 625 ЦК України.

Зазначений правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року № 6-1946цс15.

Крім того, аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року № 459/3560/15-ц.

Таким чином, проценти, передбачені ст. 625 ЦК, не є штрафними санкціями (постанова Верховного Суду України від 17 жовтня 2011 р. у справі № 6-42цс11 ).

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічне положення міститься у постановах Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12 , від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11.

Правовий аналіз положень ст. ст. 526, 599, 611, 625 ЦК дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що на даний час виконання зобов`язання відповідачем перед позивачем не виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком 3% річних та індексом інфляції, за яким з відповідача підлягають стягненню інфляційні витрати у сумі 1 473,99 гривень та 3% у сумі 501,53 гривень.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки, відповідач ОСОБА_1 прострочив виконання грошового зобов`язання та не повернув обумовлену суму в зазначений строк, на виконав рішення суду, яким стягнуто з останнього суму боргу, то позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача три проценти річних від простроченої суми та інфляційні є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на - відповідача.

Оскільки, позивачем при зверненні до суду були понесені судові витрати у сумі 1921 гривень, які документально підтверджені ( а. с 9 ), то такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Одночасно, суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 526, 599, 610, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 5, 13, 19, 82, 133, 141, 263, 265, 273, 280-289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» 3% річних у сумі 501,53 гривень, інфляційні у сумі 1 473,99 гривень та судові витрати у сумі 1921 гривень, загалом 3 896,52 гривень ( три тисячі вісімсот дев`яносто шість гривень п`ятдесят дві копійки ).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення ( виклику ) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» ( адреса знаходження: 09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Сухоярська, 14, , IBAN: UA0074763 в АТ «Креді Агріколь Банк», ІПН: НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 16.05.1995 року ).

Повне судове заочне рішення складено 09 січня 2020 року.

Заочне рішення надруковане в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов