Провадження № 2/522/119/20
Справа № 500/5636/19
УХВАЛА

09 січня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Комунального підприємства «Теплові мережі «Ізмаїлтеплокомуненрго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25.11.2019 року справу передано за підсудністю до Приморського районного суду міста Одеси.

Справа надійшла до суду та в результаті проведеного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 06.12.2019 року була передана судді Бондарю В.Я.

Ухвалою суду від 10.12.2019 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору на розрахунковий рахунок Приморського районного суду м. Одеси та не виконання вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

До суду 08.01.2020 року надійшло клопотання КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго», згідно якого просить вважати дотриманими вимоги ЦПК щодо подання позовної заяви та відзначають, що судовий збір було сплачено до суду, до якого звертався позивач, а подвійне стягнення судового збору, у зв`язку з передачею справи за підсудністю, чинним законодавством не передбачено.

Позивачем не було виконано вимоги суду щодо сплати судового збору на розрахунковий рахунок Приморського районного суду м. Одеси.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

В даному випадку судовий збір не сплачено за місцем розгляду справи, що виключає можливість його зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України за реквізитами Приморського районного суду м. Одеси.

Посилання позивача на те, що Закон України "Про судовий збір" та ЦПК України не передбачають повторної сплати судового збору у випадку передачі справи за підсудністю, судом відхиляються, адже порушення позивачем правил підсудності, що визначені ЦПК України, не може бути підставою для звільнення особи від сплати судового збору за місцем розгляду справи.

При цьому, положеннями абз. 1 п. 5 Порядку №787 "Про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів" передбачено повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Таким чином, позивач не позбавлений можливості повернути помилково сплачений судовий збір, у зв`язку з порушення правил підсудності, на підставі Порядку №787.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 24.09.2018 по справі №805/168/18-а.

Отже, вимоги ухвали суду від 10.12.2019 року виконані позивачем не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява Комунального підприємства «Теплові мережі «Ізмаїлтеплокомуненрго» вважається не поданою та повертається позивачу, оскільки вимоги суду щодо сплати судового збору за місцем розгляду справи виконані позивачем не були.

Керуючись ст.ст. 185, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Теплові мережі «Ізмаїлтеплокомуненрго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Суддя: В.Я. Бондар