Провадження №2/522/1724/20
УХВАЛА

07 грудня 2020 року м.Одеса

Приморський районний суд м.Одеси у складі головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Котика Федора Івановича про відвід головуючого судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в здійсненні права власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в здійсненні права власності.

На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 27 грудня 2018 року №4049/0/15-18 про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, за допомогою системи автоматизованого документообігу суду визначено, що розгляд цієї справи здійснюватиме суддя Приморського районного суду м.Одеси Шкамерда К.С. (протокол повторного авторозподілу від 11.02.2019 року).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 27.06.2019 року суддею Шкамердою К.С. прийнято до провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в здійсненні права власності, та призначено підготовче судове засідання.

У зв`язку із закінченням відрядження судді Голованівського районного суду Кіровоградської області Шкамерди К.С. на роботі на посаді судді Приморського районного суду м.Одеси та на підставі Розпорядження №24 від 18 вересня 2019 року керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси Німас І.Я. про передачу справ, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи, було здійснено повторний авторозподіл справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.10.2019 року справа розподілена на суддю Домусчі Л.В.

Ухвалою суду від 01.11.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження.

В підготовче засідання 20.03.2020 року сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Чукітової В.В. про призначення експертизи по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в здійсненні права власності відмовлено.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Чукітової В.В. про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в здійсненні права власності відмовлено.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Чукітової В.В. про допит свідка по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в здійсненні права власності відмовлено.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті на 17.06.2020 року.

У судове засідання призначене на 17.06.2020 року з`явилися представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 та представник ОСОБА_2 ОСОБА_9 , по справі оголошено перерву до 09.09.2020 року.

З 03.08.2020 року по 04.09.2020 року суддя Домусчі Л.В. перебувала у щорічній відпустці.

У судове засідання призначене на 09.09.2020 року з`явився представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 , 09.09.2020 року від представника ОСОБА_2 ОСОБА_9 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою суду від 09.09.2020 року задоволено клопотання представника відповідача, розгляд справи відкладено на 07.10.2020 року.

У судове засідання призначене на 07.10.2020 року сторони не з`явилися, до суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_10 про відкладання судового засідання у зв`язку з лікуванням хвороби, представником ОСОБА_2 ОСОБА_9 на електрону адресу суду надано клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 23.11.2020 року.

Розгляд справи призначений на 23.11.2020 року, але у зв`язку з хворобою судді Домусчі Л.В. з 23.11.2020 року по 04.12.2020 року, враховуючу велику завантаженість справами (більш 800 справ у провадженні), та вже призначенням інших справ до розгляду протягом січня-березня 2021 року, відкладено на 16.03.2021 року.

30.11.2020 року представник ОСОБА_7 ОСОБА_8 надав суду заяву про відвід судді Домусчі Л.В., яка обґрунтована тим, що з 18.10.2016 року в провадженні Приморського районного суду м.Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в здійсненні права власності. По зазначеній справі неодноразово та з різних причин змінювався склад суду. 01.11.2019 року справу прийнято до провадження судді Домусчі Л.В., ухвалою суду від 30.03.2020 року закрито підготовче засідання. Справа призначалась до розгляду на 03.02.2020 року, 20.03.2020 року, 17.06.2020 року, 09.09.2020 року, 07.10.2020 року та 23.11.2020 року., проте судове засідання відбулося лише 17.06.2020 року. Останнє судове засідання призначене на 23.11.2020 року відкладено на 16.03.2020 року у зв`язку з хворобою судді Домусчі Л.В. В заяві зазначено, що вказана справа в провадженні судді Домусчі Л.В. перебуває вже більше року, проте справа не є складною. Заявник також зазначив, що відкладення справи на строк більш ніж 4 місяці, що викликає сумнів в неупередженості судді Домусчі Л.В., оскільки може свідчити про умисне порушення розумних строків вирішення справи, та ймовірно зумовлене бажанням сприяти судді Свяченій Ю.Б. в уникненні її відповідальності за незаконне рішення, що призвело до істотних порушень прав людини.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяву представника позивача про відвід, вважає, що вона необґрунтована та немає об`єктивного підґрунтя.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст.37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч.5 ст.36 ЦПК України).

Згідно ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Розглянувши питання, з точки зору національного закону - ст. 36 ЦПК України, в контексті ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суд зазначає наступне:

- суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне;

- слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (див., «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, а також рішення у справах проти України: «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року п.п.49,54; «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року, п.66; «Агрокомплекс» проти України» від 06 жовтня 2011 року, п.136; «Олександр Волков проти України» від 09 січня 2013 року, п.п.103,107).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами, провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вбачає, що обставини, на які вказує представник позивача, є його особистою суб`єктивною думкою та не відносяться до об`єктивних обставин при розгляді даної справи, з якими законодавець пов`язує відвід судді.

При цьому, суд не погоджується із доводами представника позивача з приводу упередженості судді та надання переваги в реалізації прав однією стороною та відхиленням можливості стороні позивача реалізувати свої права, оскільки викладені обставини жодними доказами не підтвердженні.

Посилання представника позивача ОСОБА_8 на те, що відкладення справи на строк більш ніж 4 місяці, свідчить про умисне порушення розумних строків вирішення справи, та зумовлене бажанням сприяти судді Свяченій Ю.Б. в уникненні її відповідальності за незаконне рішення, що може призвести до істотних порушень прав людини, суд вважає необґрунтованими, оскільки не вбачає будь-якого зв`язку процесуальної дії щодо відкладання судового засідання та суддею Свяченою. Ю.Б., та тому, що судом вже призначені справи до щоденного розгляду до кінця березня 2021 року, тому справу призначено за можливістю на 16.03.2021 року.

Окрім того, суд вбачає, що обставини, за якими представник позивача, пов`язує необхідність відводу судді, обґрунтовані з посиланнями на процесуальні дії головуючої судді, з якими сторона не згодна.

Згідно ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Між тим, не вбачаючи об`єктивного критерію, а саме: наявності будь-якого правомірного сумніву в безсторонності суду при вирішенні процесуальних питань, суд вважає, що непогодження позивача з процесуальною дією не може бути підставою для відводу суддів, та в подальшому може бути предметом розгляду при апеляційному оскарженню рішень по справі.

Щодо доводів заяви про відвід, який стосується суб`єктивного критерію безсторонності суддів, а саме: особистої упередженості судді в розгляді даної справи, то припущення відносно безсторонності та можливої упередженості в даній справі, є безпідставним.

Отже, відкладення розгляду справи на обумовлений час, не є обґрунтованою підставою для відводу судді та не свідчать щодо об`єктивності та упередженості при розгляді цивільної справи, і враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника позивача про відвід головуючого судді у зв`язку з необґрунтованість.

Відповідно до ч.11 ст.40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.3 ст.40 ЦПК України, якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі.

У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що наявні правові підстави для зупинення провадження по даній справі та передачі заяви до канцелярії Приморського районного суду м.Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Домусчі Л.В..

Керуючись: ст. ст. 10-13, 36, 39, 40, 43, 49, 89, 247, 258-260, 268, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Котика Федора Івановича про відвід головуючого судді.

Зупинити провадження за розглядом цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в здійсненні права власності протягом двох днів для вирішення питання відповідно до ст.40 ЦПК України.

Заяву передати до канцелярії Приморського районного суду м.Одеси для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Домусчі Л.В.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через суд 1-ї інстанції.

Повний текст ухвали суду складено 07.12.2020 року

Суддя: Л.В. Домусчі