1Справа № 335/8279/20 2/335/2519/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Гашук К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запоріжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут», третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаз Збут», третя особа - НКРЕКП, про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову зазначив, що він з 2006 року за місцем свого приватного помешкання: АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з отримання природного побутового газу, постачання якого та нарахування вартості наданих послуг виконується відповідачами АТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Запоріжгаз Збут».

Оскільки належне йому помешкання (55,7 кв.м.) обладнане газовим лічильником (особовий рахунок № НОМЕР_1 ), то він як споживач послуг, систематично до закінчення звітного місяця, за номером телефону НОМЕР_2 , повідомляє відповідачів про об`єми спожитого газу, а до п`ятого числа наступного за звітним місяцем, ним сплачується сума згідно тарифу та спожитого об`єму газу (з урахуванням субсидії).

Оплату він здійснював згідно реальних показників лічильника та зменшення оплати за комунальні послуги відповідно призначеної позивачу субсидії. Крім того, починаючи з січня 2020 року, за окремими рахунками, які надсилаються відповідачами, він регулярно оплачує вартість доставки газу. В цій частині платежів протиріч між сторонами немає.

Між тим, починаючи з грудня 2019 року на його адресу від відповідачів почали надходити рахунки за газ, із зазначенням боргу, який, начебто, виник з листопада 2019 року.

Так: у рахунку від 10.12.2019 за листопад 2019 року зазначено, що позивач повинен сплатити за листопад 2019 року борг у сумі 1 817,27 грн.; у рахунку від 11.01.2020 за грудень 2019 року, станом на 01.12.2019 року, заборгованість склала 1 054 грн.; у рахунку від 08.02.2020 за січень 2020 року заборгованість склала 2 213,42 грн.; у рахунку від 08.03.2020 за лютий 2020 року заборгованість склала 4 546,33 грн.; у рахунку від 08.04.2020 за березень 2020 року заборгованість склала 4 665,27 грн.; у рахунку від 08.05.2020 за квітень 2020 року заборгованість склала 5 249,29 грн.; у рахунку від 06.06.2020 станом на 01.05.2020 року заборгованість визначена у розмірі 5 266,58 грн.; у рахунку від 06.07.2020 року за червень 2020 року заборгованість склала 5 196,59 грн.

Разом з цим, позивач зазначає про те, що в кожному з указаних рахунків із зазначенням боргу, що є фактично предметом оскарження, розрахунок заборгованості виконаний відповідачами із застосуванням коефіцієнту приведення обсягів газу до стандартних умов. Тобто, відповідачі не посилаються на те, що позивачем неправильно оплачується обсяг спожитого газу чи неправильно застосований тариф.

Не погоджуючись з вищезазначеною заборгованістю, позивач у порядку досудового вирішення спору, письмово, у липні 2020 року, звернувся до відповідачів та третьої особи із заявами про роз`яснення причин і правових підстав виникнення такої великої заборгованості.

Відповідач ТОВ «Запоріжгаз Збут» у листі-відповіді на звернення позивача зазначив, що питання обліку обсягів спожитого природного газу знаходиться виключно в компетенції Оператора ГРМ - АТ «Запоріжгаз», згідно вимог п. 3 ст. 2 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. №2494. Відповідно до п. 13 розділу III Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, ТОВ «Запоріжгаз Збут» проводить нарахування вартості природного газу на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу. ТОВ «Запоріжгаз Збут» вважає причиною виникнення заборгованості по особовому рахунку №« НОМЕР_1 систематичну несплату в повному обсязі рахунків на оплату за постачання природного газу з листопада 2019 року. Крім того зазначено, що якщо заборгованість у сумі 5 177,62 грн. не буде погашена в найкоротший строк, після закінчення дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), ТОВ «Запоріжгаз Збут» буде змушене почати процедуру припинення газопостачання до об`єкту позивача, шляхом звернення до Оператора ГРМ - АТ «Запоріжгаз».

В той же час, другий відповідач АТ «Запоріжгаз», на письмове звернення позивача, у своєму листі-відповіді №69001.3-ЛВ-5164-0720 від 09.07.2020 представив таблицю показників лічильника газу та джерело їх походження у період з 01.10.2019, які були враховані відповідачами при визначенні обсягу споживання природного газу позивачем. При цьому, в указаній таблиці об`єм спожитого газу наведений з урахуванням коефіцієнту приведення обсягів газу до стандартних умов.

Проаналізувавши вказані листи-відповіді позивач вважає, що спірна заборгованість у сумі 5 177,62 грн. за період з листопада 2019 року по червень 2020 року виникла у зв`язку з урахуванням до вартості спожитого газу за тарифом ще й коефіцієнту приведення вартості спожитого об`єму газу до стандартних умов.

Відповідно до п. 4 Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої Наказом Міністерства палива та енергетики України 21.10.2003 №595 та зареєстрованої в Мінюсті України 25.12.2003р. №1224/8545, термін «об`єм газу, який приведений до стандартних умов» означає об`єм природного газу, який приведено до умов згідно з вимогами ГОСТ 2939-63.

У п.1 зазначеної Методики зазначено, що ця Методика призначена для розрахунків питомих втрат газу в разі не приведення до стандартних умов результатів вимірювання об`ємів газу низького тиску, які вимірюються лічильниками, що не мають спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів при зміні тиску та/або температури газу.

Таким чином, оскільки газовий лічильник природного газу G 4 «МЕТRІХ», заводський №00211960, 2011 року виготовлення, яким обладнане домоволодіння позивача, не має спеціальних пристроїв для автоматичного приведення до стандартних умов їх показів при зміні тиску та/або температури газу, то розрахунок споживання позивачем побутового газу повинен вираховуватись згідно об`єму спожитого газу та встановленого тарифу вартості одиниці спожитого позивачем побутового газу (чого позивач і дотримується). При цьому витрати відповідачів на закупівлю природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат повинні включатись до тарифу на розподіл природного газу, а не враховувати коефіцієнт приведення об`єму спожитого газу до стандартних умов.

На думку позивача, його висновок узгоджується з позицією НКРЕКП, яка в рамках здійснення державного регулювання суб`єктів природної монополії винесла постанову від 23.11.2018 за №1495, якою заборонено ПАТ «Запоріжгаз» при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами.

Врахування вартості виробничо-технологічних втрат/витрат при транспортуванні природного газу для кожного оператора ГРМ здійснюється Регулятором НКРЕКП і включаються в тариф, а не шляхом покриття цих витрат за рахунок застосування коефіцієнту приведення спожитого об`єму газу до стандартних умов.

З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що нарахування відповідачами заборгованості у сумі 5 177,62 грн. за спожитий позивачем газ з урахуванням стандартних умов результатів вимірювання об`ємів газу (тобто з застосування коефіцієнту приведення до стандартних умов) - є незаконними.

Разом з тим, з метою уникнення відімкнення будинку позивача у примусовому порядку від газопостачання, позивач був змушений сплатити нарахований борг у розмірі 5 177,62 грн, який, на його думку, був нарахований незаконно, та сплата зазначеного платежу не свідчить про визнання, неіснуючого боргу.

Крім того, позивач зазначає про те, що згідно п.3 ст.2 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 за №2494 питання обліку обсягів спожитого газу перебуває у виключній компетенції відповідача АТ «Запоріжгаз», як Оператора ГРМ, а ТОВ «Запоріжгаз Збут» здійснює лише нарахування вартості природного газу на підставі даних Оператора ГРМ про обсяг спожитого газу, згідно до п. 13 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. за №2496.

В силу Статуту ТОВ «Запоріжгаз Збут», єдиним засновником цього підприємства є відповідач АТ «Запоріжгаз», який в силу статутних положень ТОВ «Запоріжгаз Збут», на правах засновника, на свій розсуд здійснює розподіл прибутку ТОВ «Запоріжгаз Збут».

Отже, за твердженням відповідача, основним винуватцем у незаконних діях по відношенню до позивача є відповідач АТ «Запоріжгаз», який фактично здійснив незаконний розрахунок спожитого позивачем газу (з урахуванням коефіцієнта приведення до стандартних умов) та за розрахунком якого, другий відповідач ТОВ «Запоріжгаз Збут» нарахував позивачу безпідставний спірний борг. Крім того, саме відповідач АТ «Запоріжгаз» розпоряджається коштами, які надходять від споживачів газу на рахунок заснованого ним ТОВ «Запоріжгаз Збут».

З урахуванням зазначеного, позивач просить суд визнати незаконними дії АТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Запоріжгаз Збут», які виразились у нарахуванні боргу у сумі 5 177,62 грн. за період з листопада 2019 року по червень 2020 року за спожитий природний газ на ім`я споживача ОСОБА_1 у домоволодінні АДРЕСА_1 , а також у погрозі відімкнення газопостачання від домоволодіння АДРЕСА_1 у разі несплати цього боргу, а також стягнути з АТ «Запоріжгаз» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 5 177,62 грн. шляхом перерахування указаної суми на пенсійний рахунок ІВАN НОМЕР_3 відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», КИЇВ УКРАЇНА, РНОКПП одержувача НОМЕР_4 - на ім`я ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та сторонам по справі надано строк для подання заяв по суті справи.

22.10.2020 до суду від представника третьої особи НКРЕКП - Мкртчян В.Х. надійшли письмові пояснення по справі у яких зазначено про те, що виробничо-технологічні втрати природного газу в ГРМ включаються до собівартості транспортування газу та включаються у тариф.

В рамках здійснення державного регулювання суб`єктів природної монополії, НКРЕКП 23.11.2018 було прийнято постанову № 1495, якою заборонено ПАТ «Запоріжгаз» при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами.

Разом з тим, ПАТ «Запоріжгаз» було проігноровано вимоги вищевказаної постанови НКРЕКП та у платіжних документах здійснюються донарахування побутовим споживачам обсягів, які враховують різницю у приведенні до стандартних умов.

Аналогічні порушення ПАТ «Запоріжгаз», які були виявлені за результатами проведення позаплановою заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері енергетики та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 №201, ПАТ «Запоріжгаз» відповідно до пункту 1 постанови НКРЕКП від 29.03.2019 № 469 «Про накладення штрафу на ПАТ «Загіоріжгаз» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу та здійснення заходів державного регулювання» було накладено штраф у розмірі 850 000,00 грн.

НКРЕКП листом від 01.04.2019 повідомила Антимонопольний комітет України про можливі ознаки зловживання ПАТ «Запоріжгаз», монопольним становищем на ринку природного газу з проханням у разі встановлення зловживання ПАТ «Запоріжгаз» монопольним становищем на ринку природного газу вжити відповідних заходів впливу.

З урахуванням зазначеного представник НКРЕКП просить суд розглянути справу з урахуванням наданих пояснень.

22.10.2020 до суду від представника АТ «Запоріжгаз» - Проходи І.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому АТ «Запоріжгаз» просить суд відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного. Так, АТ «Запоріжгаз» зазначає про те, що воно не здійснювало включення різниці у приведенні газу до стандартних умов до ВТВ, оскільки обсяги втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі не приведення об`єму газу до стандартних умов, не були затверджені наказом Міненергетики від 25 грудня 2015 року № 847 та в подальшому не входили у встановлений НКРЕКП тариф на розподіл природного газу, а тому АТ «Запоріжгаз» правомірно та обґрунтовано при здійсненні обліку природного газу використаного побутовими споживачами приводив об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами. Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 640/21064/18 від 30 січня 2020 року постанову НКРЕКП від 23.11.2018 року № 1495, якою позивач обґрунтовує позовні вимоги, визнано протиправною та нечинною. Крім того, з доданої до позовної заяви квитанції №044784.01.148.20071 від 23.07.2020 вбачається, що отримувачем суми у розмірі 5 177,62 грн. є ТОВ «Запоріжгаз Збут», а отже вимоги щодо стягнення 5 177,62 грн. з АТ «Запоріжгаз» є неправомірними. Також, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження погроз з боку АТ «Запоріжгаз» щодо відімкнення газопостачання від домоволодіння позивача.

04.11.2020 до суду від представника ТОВ «Запоріжгаз Збут» - Заєзжай А.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, у якому ТОВ «Запоріжгаз Збут» просить суд відмовити у задоволені позову, виходячи з того, що ТОВ «Запоріжгаз Збут» здійснює відповідні нарахування оплати за спожитий природний газ на підставі наданої АТ «Запоріжгаз» інформації щодо обсягу спожитого газу, а тому ТОВ «Запоріжгаз Збут», як постачальник природного газу не забезпечує облік природного газу, а лише здійснює розрахунок оплати вартості послуг з газопостачання. Жодних протиправних дій зі сторони ТОВ «Запоріжгаз Збут» вчинено не було.

Інших заяв по суті справи до суду не надійшло.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд дійшов до таких висновків.

Суд встановив, що відповідно до постанови НКРЕКП від 28.05.2015 №1652 (зі змінами внесеними постановою НКРЕКП №2247 від 01.09.2015) ТОВ «Запоріжгаз Збут» отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території міста Запоріжжя та Запорізької області (крім міста Мелітополь, Мелітопольського, Веселівського, Приазовського районів та села Темирівка Гуляйпільського району) терміном дії з 01.07.2015 і безстроково.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ «Правил постачання природного газу», затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України, шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника, відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до п.1.3 Типового договору, цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк, шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам, - факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання та за умови, що у Споживача відсутній інший діючий постачальник (для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання разом із супровідним листом за формою, встановленою у додатку 2 до цього Договору).

Виходячи з того, що позивач у позовній заяві зазначає про те, що він є споживачем послуг з отримання природного побутового газу, постачання якого та нарахування вартості наданих послуг виконується відповідачами АТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Запоріжгаз Збут», та враховуючи відзив ТОВ «Запоріжгаз Збут», в якому зазначено про те, що протягом 2015-2020 років позивачем здійснювалася оплата за поставлений природний газ на загальну суму 12 594,83 грн., що не спростовано позивачем, суд доходить до висновку про те, що Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам між ТОВ «Запоріжгаз Збут» та ОСОБА_1 є укладеним.

Відповідно до п. 4.4. Типового договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів:

за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу;

або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період.

Відповідно до постанови НКРЕКП від 09.04.2015 №1227 (зі змінами внесеними постановою НКРЕКП №2248 від 01.09.2015), АТ «Запоріжгаз» отримало ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на території міста Запоріжжя та Запорізької області (крім міста Мелітополь, Мелітопольського, Веселівського, Приазовського районів та села Темирівка Гуляйпільського району) у зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Запоріжгаз», терміном дії з 14.04.2015 безстроково, а отже АТ «Запоріжгаз» є оператором ГРМ.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 затверджено Кодекс газорозподільних систем.

Відповідно п. 2 ч. 2 р. 1 гл. І Кодексу ГРС, цей кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

Порядок комерційного обліку природного газу, у тому числі приладового, по об`єкту споживача визначений в розділах ІХ-ХІ Кодексу ГРС (абз.6 п.2 гл.3 р.VІ Кодексу ГРС).

Відповідно до абз. 3,4 п.5 гл.4 р.ІХ Кодексу ГРС, Оператор ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГРС передає інформацію про об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період Оператору ГРС для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача.

Визначені за умовами цієї глави та договору розподілу природного газу об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між побутовим споживачем та його постачальником.

Тобто, на підставі наданих Оператором ГРМ (АТ «Запоріжгаз») інформації щодо обсягу спожитого газу, ТОВ «Запоріжгаз Збут» здійснює відповідні нарахування оплати за спожитий природний газ.

Так, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 є споживачем послуг з отримання природного побутового газу, постачальником якого є ТОВ «Запоріжгаз Збут», а АТ «Запоріжгаз» надає ТОВ «Запоріжгаз Збут» відомості про об`єм спожитого ОСОБА_1 природного газу.

На ім`я ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , у ТОВ «Запоріжгаз Збут» відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідно до відповіді ТОВ «Запоріжгаз Збут» від 16.07.2020 №697-Лв-2180-0720, позивачу у період з листопада 2019 року по червень 2020 року було нараховано 6 341,02 грн. за спожитий газ. Позивачем було сплачено вартість спожитого газу на загальну суму 509,00 грн. За несвоєчасну сплату спожитого газу позивачу було нараховано пеню у сумі 9,05 грн. Разом з цим, станом на 01.11.2019 у позивача рахувалася передплата за спожитий газ у сумі 663,45 грн. А отже розмір заборгованості позивача перед ТОВ «Запоріжгаз Збут» за поставлений газ станом на 15.07.2020 становив 5 177,62 грн.

Відповідно до квитанції №044784.01.148.20071 від 23.07.2020, позивачем у рахунок погашення заборгованості на рахунок ТОВ «Запоріжгаз Збут» було сплачено 5 177,70 грн.

Разом з тим, відповідно до довідки про розрахунок субсидії на ЖКП до особової справи №15563 ОСОБА_1 було нараховано субсидію з жовтня 2019 року по квітень 2020 року включно. Відповідно до довідки, субсидію було розраховано на 1 місяць з жовтня 2019 по жовтень 2019 року та на послуги ТОВ «Запоріжгаз Збут» вона становить 541,74 грн.

При цьому, у рахунках, які позивачу виставляло ТОВ «Запоріжгаз Збут» у графі субсидія зазначено 0 грн., і як вбачається із розрахунку субсидії позивачу, виплата субсидії повинна була проводитися готівкою (на руки).

Відповідно до п. 100 «Положення про порядок призначення житлових субсидій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (у редакції з 01.10.2019), житлова субсидія на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, витрат на оплату комунальних послуг та управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання, надається громадянам у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ «Ощадбанк» договору (далі - рахунок для виплати житлових субсидій).

Із зазначеного виходить, що позивач повинен був отримувати субсидію у грошовій безготівковій формі та проводити оплату у повному обсязі за отримані ним послуги, в тому числі і за рахунок отриманої ним субсидії, оскільки вона автоматично не перераховувалася на рахунок ТОВ «Запоріжгаз Збут».

Проте, із наданих позивачем квитанцій встановлено, що ОСОБА_1 проводив оплату за спожитий газ не у повному обсязі, отриману ним субсидію на рахунок ТОВ «Запоріжгаз Збут» також не сплачував.

Нарахування обсягів спожитого природного газу позивачем здійснюється відповідно до показників лічильника природного газу G 4 «МЕТRІХ», заводський №00211960, 2011 року виготовлення, яким обладнано будинок позивача.

Разом із тим, п.6 р.1 гл.ХV Кодексу ГРС визначено, що для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року № 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за № 346/8945.

Оскільки газовий лічильник позивача не обладнаний корекцією тиску та температури, при визначені розміру спожитого позивачем газу АТ «Запоріжгаз» застосовано коефіцієнт приведення спожитого газу до стандартних умов та надано ТОВ «Запоріжгаз Збут» відомості про спожитий позивачем об`єм газу з урахуванням коефіцієнту приведення до стандартних умов.

Так, як вбачається з відповіді АТ «Запоріжгаз» від 09.07.2020 №69001.3-ЛВ-5164-0720 об`єм спожитого ОСОБА_1 газу становив:

за листопад 2019 року - 250,00 куб.м., а з урахуванням коефіцієнту 1,08 - 270,00 куб.м. (270,00 куб.м. - 250,00 куб.м. = 20,00 куб.м. - розмір коефіцієнта у перерахунку на куб.м);

за грудень 2019 року - 188,00 куб.м., а з урахуванням коефіцієнту 1,1 - 206,80 куб.м. (206,80 куб.м. - 188,00 куб.м. = 18,8 куб.м. - розмір коефіцієнта у перерахунку на куб.м);

за січень 2020 року - 366,00 куб.м, а з урахуванням коефіцієнту 1,11 - 406,26 куб.м. (406,26 куб.м. - 366,00 куб.м. = 40,26 куб.м. - розмір коефіцієнта у перерахунку на куб.м);

за лютий 2020 року - 39,00 куб.м., а з урахуванням коефіцієнту 1,11 - 43,29 куб.м. (43,29 куб.м. - 39,00 куб.м. = 4,29 куб.м. - розмір коефіцієнта у перерахунку на куб.м);

за березень 2020 року - 125,00 куб.м., а з урахуванням коефіцієнту 1,08 - 135,00 куб.м. (135,00 куб.м. - 125,00 куб.м. = 10,00 куб.м. - розмір коефіцієнта у перерахунку на куб.м);

за квітень 2020 року - 17 куб.м., а з урахуванням коефіцієнту 1,05 - 17,85 куб.м. (17,85 куб.м. - 17,00 куб.м. = 0,85 куб.м. - розмір коефіцієнта у перерахунку на куб.м);

за травень 2020 року - 5,00 куб.м., а з урахуванням коефіцієнту 1,02 - 5,10 куб.м. (5,10 куб.м. - 5,00 куб.м. = 0,10 куб.м. - розмір коефіцієнта у перерахунку на куб.м);

за червень 2020 року - 8,72 куб.м., а з урахуванням коефіцієнту 0,99 - 8,63 куб.м. (8,63 куб.м. - 8,72 куб.м. = - 0,09 куб.м. - розмір коефіцієнта у перерахунку на куб.м).

Тобто, застосований АТ «Запоріжгаз» коефіцієнт приведення до стандартних умов обсяг спожитого позивачем газу у період з листопада 2019 року по червень 2020 року у перерахунку на куб.м. складається з 20,00 куб.м. + 18,8 куб.м. + 40,26 куб.м. + 4,29 куб.м. + 10,00 куб.м. + 0,85 куб.м. + 0,10 куб.м. + (- 0,09 куб.м.) та дорівнює 94,21 куб.м.

З відповіді ТОВ «Запоріжгаз Збут» від 16.07.2020 №697-Лв-2180-0720, довідки про фінансовий стан рахунку позивача та рахунків за спожитий газ за період з листопада 2019 по червень 2020 року встановлено, що позивачу за спожитий газ:

у листопаді 2019 року за 270 куб.м. газу було нараховано 1 817,27 грн. (1 817,27 грн. / 270 куб.м. = 6,73 грн. - вартість за 1 куб.м. газу);

у грудні 2019 року за 206,80 куб.м. газу було нараховано 1 233,60 грн. (1 233,60 грн. / 206,80 куб.м. = 5,97 грн. вартість за за 1 куб.м. газу);

у січні 2020 року за 406,26 куб.м. газу було нараховано 2 384,13 грн. ( 2 384,13 грн. / 406,26 куб.м. = 5,87 грн. - вартість за 1 куб.м. газу);

у лютому 2020 року за 43,29 куб.м. газу було нараховано 216,67 грн. (216,67 грн. / 43,29 куб.м. = 5,00 грн. - вартість за 1 куб.м. газу);

у березні 2020 року за 135,00 куб.м. газу було нараховано 584,02 грн. ( 584,02 грн./ 135,00 куб.м. =4,33 грн. - вартість за 1 куб.м. газу),

у квітні 2020 року за 17,85 куб.м. газу було нараховано 66,26 грн. (66,26 грн. / 17,85 куб.м. = 3,71 грн. - вартість за 1 куб.м. газу);

у травні 2020 року за 5,10 куб.м. газу було нараховано 15,04 грн. (15,04 грн. / 5,10 куб.м. = 2,95 грн. - вартість за 1 куб.м. газу);

у червні 2020 року за 8,63 куб.м. газу було нараховано 24,03 грн. (24,03 грн. / 8,63 куб.м. = 2,78 грн. - вартість за 1 куб.м. газу).

З урахуванням зазначеного, розмір коефіцієнту приведення до стандартних умов спожитого позивачем газу у перерахунку на гривні у період з листопада 2019 по червень 2020 року становить 551,12 грн. та складається з наступних показників:

за листопад 2019 року - 134,60 грн. (20,00 куб.м. ? 6,73 грн за 1 куб.м. газу)

за грудень 2019 року - 112,24 грн. (18,8 куб.м. ? 5,97 грн. за 1 куб.м. газу

за січень 2020 року - 236,33 грн. (40,26 куб.м. ? 5,87 грн. за 1 куб.м. газу

за лютий 2020 року - 21,45 грн. (4,29 куб.м. ? 5,00 грн. за 1 куб.м. газу)

за березень 2020 року - 43,30 грн. (10,00 куб.м. ? 4,33 грн. за 1 куб.м. газу)

за квітень 2020 року - 3,15 грн. (0,85 куб.м. ? 3,71 грн. за 1 куб.м. газу),

за травень 2020 року - 0,30 грн. (0,10 куб.м. ? 2,95 грн. за 1 куб.м. газу),

за червень 2020 року - - 0,25 грн.(-0,09 куб.м. ? 2,78 грн. за 1 куб.м. газу).

Разом з цим, суд вважає, що АТ «Запоріжгаз» не мало права застосовувати коефіцієнт приведення до стандартних умов, виходячи з наступного.

Так, п. 6 р. 1 гл. ХV Кодексу ГРС визначено, що для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (k) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року № 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за № 346/8945.

Відповідно до абз. 2 розділу 2 Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, дія цієї Методики поширюється на суб`єкти господарювання, які у господарсько-виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб.

Відповідно до загальнотеоретичних визначень під нормативно-правовим актом необхідно розуміти офіційний акт-волевиявлення (рішення) уповноважених суб`єктів права, що встановлює (змінює, скасовує) правові норми з метою регулювання суспільних відносин.

Структура нормативного акту - це його будова, обумовлене внутрішнім особливим змістом.

Додаток - структурний елемент нормативно-правового акта, що містить, як правило, графічний матеріал - формули, таблиці, схеми, що ілюструють нормативні приписи і полегшують їх розуміння. Якщо у тексті нормативно-правового акта міститься пряма вказівка на використання додатка, то він вважається частиною нормативно-правового акта та має таку ж юридичну силу як і відповідний акт.

Тобто, додаток є невід`ємною частиною нормативно-правового акта, а тому його застосування окремо від самого акта є неможливим.

Крім того, нормативно-правові акти діють щодо фізичних осіб, юридичних осіб та інших суб`єктів права.

Дія нормативно-правового акта за колом осіб - це визначення сфери його застосування шляхом обмеження його дії певним визначеним колом осіб; здатність акта створювати юридичні наслідки для певних суб`єктів права.

Отже, поширення дії нормативно-правового акта на ті правовідносини, сфера регулювання яких обмежена у самому акті, є неможливим.

Методика № 116 є нормативно-правовим актом спеціальної дії, оскільки її положення поширюються лише на конкретну категорію осіб - суб`єктів господарювання, які у господарсько-виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб.

За своїм змістом Методика №116 не містить положень, які б давали підстави стверджувати, що її дія поширюється і на побутових споживачів.

Таким чином, оскільки дія Методики № 116 у цілому не поширюється на побутових споживачів, то її положення, зокрема коефіцієнти приведення до стандартних умов, які містяться у додатках Методики № 116, не можуть бути застосовані операторами ГРМ при розрахунках фактично використаних побутовими споживачами об`ємів природного газу.

З урахуванням зазначеного, суд доходить до висновку про те, що АТ «Запоріжгаз» неправомірно застосувало коефіцієнт приведення до стандартних умов, що слугувало збільшенню показників спожитого позивачем газу на 94,21 куб.м., та що в свою чергу, стало підставою для нарахування позивачу ТОВ «Запоріжгаз Збут» додатково 551,12 грн.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Оскільки ТОВ «Запоріжгаз Збут» проводить нарахування споживачам за спожитий газ на підставі даних, які надані АТ «Запоріжгаз», грошові кошти у розмірі 551,12 грн., які були нараховані ТОВ «Запоріжгаз Збут» на підставі завищених показників спожитого газу у зв`язку із неправомірним застосуванням до показників лічильника позивача коефіцієнту приведення спожитого газу до стандартних умов, та сплачені позивачем, є безпідставно отриманими та відповідно до ст.1212 ЦК України підлягають поверненню позивачу.

Судом не встановлено, що наданий ТОВ «Запоріжгаз Збут» розрахунок заборгованості позивача за спожитий газ перед ТОВ «Запоріжгаз Збут», за вирахуванням 551,12 грн., зроблено невірно. Такий розрахунок також не спростовано позивачем.

З наявних у справі доказів встановлено, що заборгованість у позивача виникла у зв`язку з тим, що оплати за спожитий газ ним здійснювались не у повному обсязі. Так, з наданих суду квитанцій про оплату за газ встановлено, що у грудні 2019 року ОСОБА_1 сплачено за газ 75 грн., у січні 2020 року - 54 грн., у лютому 2020 року - 104 грн., у квітні 2020 року 49 грн., у травні 2020 року - 85 грн., у липні 2020 року - 43 грн. У березні та червні 2020 року позивачем взагалі не здійснювались оплати за спожитий газ. Вказані обставини також знайшли своє відображення і у Довідці «Фінансовий стан» позивача. Нарахована позивачу субсидія, яка повинна була ним отримуватися та сплачуватися на відповідний рахунок, на рахунок ТОВ «Запоріжгаз Збут» не надходила.

З урахуванням зазначеного, суд доходить до висновку про те, що розмір заборгованості у сумі 4 626,50 грн. (5 177,62 грн. - 551,12 грн.), який було нараховано ТОВ «Запоріжгаз Збут» та сплачено позивачем, розраховано вірно, а тому поверненню позивачу не підлягає.

Разом з цим, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про визнання незаконними дій АТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Запоріжгаз Збут», які виразились у нарахуванні боргу за період з листопада 2019 року по червень 2020 року за спожитий природний газ на ім`я споживача ОСОБА_1 по домоволодінню АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягають, оскільки АТ «Запоріжгаз» не проводить жодних нарахувань за спожитий газ, а лише передає відомості про об`єм спожитого газу до ТОВ «Запоріжгаз Збут», яке і проводить нарахування. Відсутні також незаконні дії з боку ТОВ «Запоріжгаз Збут», оскільки надані АТ «Запоріжгаз» відомості про обсяг спожитого газу є обов`язковими для застосування ТОВ «Запоріжгаз Збут» при визначенні вартості спожитого газу.

Щодо позовних вимог про визнання незаконними дій АТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Запоріжгаз Збут», які виразились у погрозі відімкнення газопостачання від домоволодіння АДРЕСА_1 у разі несплати боргу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч. 1,5,6,7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підтвердження позовних вимог в частині погроз зі сторони відповідачів щодо відімкнення газопостачання від домоволодіння позивача, останній посилається на відповідь ТОВ «Запоріжгаз Збуд» від 16.07.2020 №697-Лв-2180-0720, у якій зазначено про те, що у разі якщо заборгованість у сумі 5 177,62 грн. не буде погашена в найкоротший строк, після закінчення дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), ТОВ «Запоріжгаз Збут» буде змушене почати процедуру припинення газопостачання до об`єкту позивача, шляхом звернення до Оператора ГРМ - АТ «Запоріжгаз».

На думку суду, зазначена відповідь не свідчить про погрози позивачу зі сторони відповідачів щодо відімкнення газопостачання від домоволодіння позивача, а лише роз`яснює можливі наслідки у разі не сплати споживачем нарахованих сум за спожитий газ.

З урахуванням зазначеного, суд доходить до висновку про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження погроз зі сторони АТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Запоріжгаз Збут», які полягають у погрозі відімкнення газопостачання від домоволодіння позивача у разі несплати боргу, а тому у цій частині позов задоволенню також не підлягає.

Щодо позовних вимог про стягнення з АТ «Запоріжгаз» на користь позивача коштів у сумі 5 177,62 грн. суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до квитанції №044784.01.148.20071 від 23.07.2020 позивачем у рахунок погашення заборгованості на рахунок ТОВ «Запоріжгаз Збут» було сплачено 5 177,70 грн.

Розмір заборгованості у сумі 4 626,50 грн. (5 177,62 грн. - 551,12 грн.) який було нараховано ТОВ «Запоріжгаз Збут» та сплачено позивачем розраховано вірно, а тому поверненню позивачу не підлягає. Позивач має право на повернення 551,12 грн. (розмір коефіцієнту приведення до стандартних умов спожитого позивачем газу у перерахунку на гривні), як безпідставно отриманих ТОВ «Запоріжгаз Збут» грошових коштів.

Разом з тим, у позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути сплачену суму саме з АТ «Запоріжгаз», у той час як, вона була сплачена на розрахунковий рахунок ТОВ «Запоріжгаз Збут».

Посилання у позовній заяві ОСОБА_1 на те, що відповідно до Статуту ТОВ «Запоріжгаз Збут», єдиним його засновником є АТ «Запоріжгаз», яке в силу статутних положень ТОВ «Запоріжгаз Збут», на правах засновника, на свій розсуд здійснює розподіл прибутку ТОВ «Запоріжгаз Збут» та, що саме АТ «Запоріжгаз» розпоряджається коштами, які надходять від споживачів газу на рахунок заснованого ним ТОВ «Запоріжгаз Збут», а відтак саме з АТ «Запоріжгаз» підлягають стягненню сплачені позивачем грошові кошти не заслуговують на увагу, з наступних підстав.

Так, як вбачається з інформації яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Запоріжгаз Збут» та АТ «Запоріжгаз» мають різні ідентифікаційні коди юридичних осіб, зареєстровані за різними адресами, мають різну організаційно-правову форму, різний розмір статутного капіталу, мають різних керівників, а відповідно і мають різні розрахункові рахунки у фінансових установах та є різними юридичними особами. Той факт, що засновником ТОВ «Запоріжгаз Збут» є АТ «Запоріжгаз» не свідчить про те, що сплачені кошти на рахунок ТОВ «Запоріжгаз Збут» мають бути повернуті з рахунку АТ «Запоріжгаз».

З урахуванням зазначеного, суд доходить до висновку про те, що позивач має право на повернення сплачених грошових коштів у сумі 551,12 грн., але саме ТОВ «Запоріжгаз Збут», а не АТ «Запоріжгаз».

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.4, п.п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 просив суд розглянути справу без його участі, і з урахуванням позиції позивача, ухвалою Орджонікідзевеького районного суду м. Запоріжжя від 01 жовтня 2020 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Крім того, позивач додатково направляв суду заяву, в якій наполягав на розгляді справи у його відсутності, оскільки за станом здоров`я він не має можливості відлучатися від свого місця проживання та просив розглядати справу на підставі наявних у матеріалах справи доказів.

Внаслідок вказаних обставин, суд був позбавлений можливості роз`яснити позивачу його процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, як це передбачено п.п.3 ч.5 ст.12 ЦПК України.

У зв`язку з тим, що позивач просить стягнути сплачені ним грошові кошти саме з АТ «Запоріжгаз», в той час коли, вони були сплачені на розрахунковий рахунок ТОВ «Запоріжгаз Збут», суд дійшов висновку, що АТ «Запоріжгаз» не є належним відповідачем за вказаними позовними вимогами про стягнення сплачених позивачем грошових коштів, а тому у задоволені позову у цій частині також слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запоріжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут», третя особа - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про захист прав споживачів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23 листопада 2020 року.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (1949 року народження, місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач: Акціонерного товариства «Запоріжгаз» (, місце знаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд. 7).

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз Збут» (, місце знаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 26-А).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (, місце знаходження: 03057, м. Київ, вул. Смоленська, буд.19).

Суддя К.В. Гашук