Справа № 134/1467/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 листопада 2020 року

Крижопільський районний суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Швець Л.В.

при секретарі судового засідання Балух О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Крижопіль справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області про встановлення факту та визнання права на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області про встанолення факту родинних відносин та визнання права на спадкове майно в порядку спадкування.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба по батьківській спадковій лінії ОСОБА_2 , яка проживала у АДРЕСА_1 . Батько позивача, син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , помер раніше, ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Соколівка Крижопільського району Вінницької області. Після смерті баби ОСОБА_2 позивач прийняв спадщину за заповітом, отримавши 28.04.2004 року в Крижопільській державній нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай) належну спадкодавцю. Як онук за правом представлення, має право на інше майно спадкодавця, а саме належний спадкодавцю житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Однак оформити своє право на спадщину на дане спадкове майно не може у зв`язку з тим, що на будинок відсутні належні правовстановлюючі документи на ім`я спадкодавця і будинок не зареєстровано в держаному реєстрі нерухомого майна. Крім того батько помилково записаний в свідоцтві про смерть на ім`я « ОСОБА_4 ». Дані обставини перешкоджають позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса. В зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду із позовом про встановлення факту, що являється внуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Соколівка Крижопільського району Вінницької області ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на спадкове майно: на цілий житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , до складу якого входять: житловий будинок - «А», житловою площею 28.1 кв. м., загальною - 39.0 кв.м.; сарай -«Б», сарай - «б», сарай - «б-1», гараж - «В», погріб - «Г,» огорожа «1-3».

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про слухання справи у їх відсутність, вимоги позову підтримують.

Представник відповідача Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнає повністю.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наданні докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача з наступних підстав.

Судом об`єктивно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 01.05.2002 року виконкомом Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницькій області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданого 01.03.1996 року виконкомом Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницькій області.

Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне позивачу для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника (Постанова Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 року № 5).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти родинних відносин між фізичними особами.

Про те що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_2 підтвержується наступними документами: копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , де батьком зазаначено - ОСОБА_3 ; копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 , де матір`ю вказано ОСОБА_2 ; копією запису акта про народження № 11 від 13.05.1965, наданого Крижопільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Химельницький), де в розділі відомостей про дитину в графі «прізвище» зроблено виправлення з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » та в графі «по батькові» зроблено виправлення з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », та в розділі відомостей про батьків в графі «батько» зроблено виправлення з « ОСОБА_10 » на « ОСОБА_3 » та графі «мати» зроблено виправлення з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 », дані виправлення застережені записом в даному акті про народження.

Таким чином, суд вважає, що юридичний факт, що ОСОБА_1 є внуком ОСОБА_2 - підтверджений та необхідний останньому для реалізації спадкових прав.

Враховуючи те, що підтвердити вищевказаний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що вимогу належить задовольнити, оскільки встановлення факту породить для позивачки певні юридичні наслідки та іншого шляху для підтвердження даного факту не існує.

Як вбачається з матеріалів справи та з копії спадкової справи № 154 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай). В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_12 про те, що вона не прийняла і не бажає приймати спадщину за заповітом, який на нею склала ОСОБА_2 . Не заперечує, щоб право власності на заповідальний їй житловий будинок, оформив її син ОСОБА_1 , який прийняв уже частину спадщини та додала до заяви копію паспорта та оригінал заповіту. Відповідно до довідки № 768 від 30.07.2020 року, виданої виконавчим комітетом Соколівської сільської ради, про те що ОСОБА_12 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_1 здійснювала догляд та поховання свекрухи гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки № 767 від 30.07.2020 року, виданої виконавчим комітетом Соколівської сільської ради про те, що згідно погосподарської книги № 2, особовий рахунок НОМЕР_5 , житловий будинок АДРЕСА_1 відноситься до суспільної групи колгоспників. Станом на 15.04.1991 року, склад двору наступний: ОСОБА_2 , голова двору, 1922 р.н.

Позивачем було замовлено та КП "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" виготовлено технічний паспорт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 3.1 листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових праву нотаріальному порядку.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР (що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11.03.1985 року № 105 у 1985-1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними негосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили).

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо.

Відповідно до п. 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22.01.1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних).

Запис про право власності на дане нерухоме майно був внесений у погосподарську книгу. Згідно Інструкції з ведення погосподарського обліку роком побудови житлового будинку вважався рік введення в експлуатацію - 1965. На той час виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

ОСОБА_1 бажає оформити право на спадщину на дане спадкове майно. Про те право власності на вказане нерухоме майно не було оформлено. Тому при зверненні до нотаріуса для видачі Свідоцтва про право на спадщину на майно, йому було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Таким чином, відсутність правовстановлюючого документа на нерухоме майно перешкоджає позивачу в оформленні спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК У країни, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права є визнання права.

Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливав із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом мас право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Отже, підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, а саме що він є внуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Соколівка Крижопільського району Вінницької області ОСОБА_2 та про визнання за ним права власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: по АДРЕСА_1 , як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного та керуючись

ст.ст. 16, 328, 331, 1217, 1218, 1222, 1261 ЦК України,

ст.ст. 12, 13, 81, 82, 161, 170, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є внуком ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Соколівка, Крижопільського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_6 , право власності на цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку, зазначеного у технічному паспорті літерою «А» загальною площею 39.0 кв.м., житловою площею 28,1 кв.м., сараю - «Б», сараю - «б», сараю - «б-1», гаража -«В», погріба - «Г», огорожі - «1-3», як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: виконавчий комітет Соколівської сільської ради Крижопількього району Вінницької обалсті, код 04328921, адреса: вул. Соборна, 1, с. Соколівка Крижопільський район Вінницька область.

Суддя :