Справа № 331/658/20
Провадження № 2 /331/817/2020
26 червня 2020 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Жукової О.Є.
за участю секретаря : Качан К.К.
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,
Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили , що вони є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач у спірному житлі не проживає більше трьох років без поважної причини , не виявляє до житла інтереса, не сплачує комунальні послуги, чим порушує їх права як власників.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 квітня 2020 провадження по справі відкрито, визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
В судове засідання представник позивачів адвокат Чоп`як В.М. надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.
Відповідач ОСОБА_3 , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав, в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи.
Представник третьої особи, повідомлявся про час та місце слухання справи, однак до судового засідання не з`явився, пояснення щодо позову не надав .
Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сімЧї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімЧї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Як вбачається з матеріалів справи позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить 2/3 частини, а позивачу ОСОБА_2 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено свідоцтвом № 255 про право власності на житло від 14.02.1995 року та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.11.1998 року.
Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований в спірному житлі з 19.08.1999 року , що підтверджується довідкою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради.
З акту про проживання та наявність особистих речей , який складений ОСББ «Шкільна 14» 10 грудня 2019 року, вбачається , що ОСОБА_3 в спірній квартирі не проживає більше трьох років, в квартирі не виявлено його особистих речей та спального місця.
Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні дійсно було встановлено факт того, що ОСОБА_3 не проживає в спірному житлі більше одного року без поважної причини, його реєстрація в будинку порушує права позивача як власника , тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
На підставі ст. ст. 383, 391,405 ЦК України, Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ( місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Повний текст судового рішення складений 26 червня 2020 року.
Суддя: