Справа№592/8061/20
Провадження №2/592/2496/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді Катрич О.М.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Сумської міської ради, третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування., -

в с т а н о в и в :

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також була рідною сестрою ОСОБА_5 , які на даний час померли. Батьку за життя належав житловий будинок на підставі свідоцтва про право власності від 24.07.1979 (1/2 частка) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.1988 №1-3279 (1/2 частка). 24.03.2006 між ОСОБА_3 , тобто батьком, як відчужувачем, та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_1 ) , ОСОБА_2 , який є онуком (у рівних частках по 1/3 частині на кожного), як набувачами, був укладений договір довічного утримання, який вони добросовісно виконували і недійсним не визнавався. Однак, у цьому договорі відсутні будь-які відмітки про державну реєстрацію права власності, а згідно чинного законодавства та з тексту договору вбачається, що договір підлягав державній реєстрації. Це стало перешкодою в оформленні права власності після смерті батька, так як нотаріус відмовилася спадкоємцям видавати свідоцтва, мотивуючи тим, що вказаний будинок був об`єктом договору, при цьому реєстрація права власності на ім`я набувачів проведено не було. Також підставою відмови було відсутність у позивача документів, що підтверджують право власності померлого ОСОБА_5 чи ОСОБА_4 на 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Державним реєстратором прав на нерухоме майно також було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, оскільки згідно поданих документів спадкодавцем житлового будинку є ОСОБА_5 , оскільки, відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №55914158 від 18.04.2019 спадкоємцем являється ОСОБА_4 , яка є дружиною батька та їх с братом матір`ю, таким чином в поданих документах містяться суперечності, що унеможливлює проведення реєстраційних дій. Крім цього, одна із сторін вищезазначеного Договору довічного утримання ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим указаний Договір довічного утриманні відповідно до приписів ч.2 ст. 755 ЦК України повністю припинив свою дію стосовне взаємних прав і обов`язків ОСОБА_1 . ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , як Набувачів та Відчужувача - ОСОБА_3 ОСОБА_5 , який на підставі вказаного вище Договору довічного утримання, набув право власності на 1/3 частку житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та на момент його смерті його мати ОСОБА_4 , яка відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті спадкодавця, постійно з ним проживала, була зареєстрована і проживала в спірному будинку та від спадщини не відмовилася. Після смерті сина ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не встигла оформити свої спадкові права. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4 є її донька ОСОБА_1 , звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, але в зв`язку з тим що право власності на підставі договору довічного утримання за померлим ОСОБА_5 , як одним із набувачів за договором довічного утримання після смерті батька, на спадкове майно належним чином не було оформлено в органах БТІ, тоді як умови договору довічного утримання виконані між сторонами належним чином, а його спадкоємець померла мати ОСОБА_4 не встигла оформити спадкове майно належним чином, позивач на даний час позбавлена можливості у встановленому законом нотаріальному порядку оформити спадщину на 1/3 частку житлового будинку після смерті брата та матері та оформити право власності на свою 1/3 частку належного житлового будинку за договором довічного утримання від 24.03.2006.

Тому просить суд: 1) Визнати припиненим Договір довічного утримання (догляду) від 24.03.2006, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Другої Сумської держнотконтори, зареєстрований в реєстрі за №1-527, та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку переходу до неї прав та обов`язків набувача за договором довічного утримання;

2) Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав за законом після смерті сина ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні представник позивача -адвокат Чуяшенко Д.О. та позивачка позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник СМР -Горяєва А.І. надала відзив, в якому зазначає, що Договір довічного утримання (догляду), за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації. Право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача. Виходячи з наведеного, вважає, що твердження позивача про нібито набуття ОСОБА_5 на підставі договору довічного утримання права власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не відповідають дійсності, оскільки нормами законодавства було чітко визначено, що право власності у набувача виникає з моменту державної реєстрації. Безпідставними є і твердження позивача, що мати ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , успадкувала його частку у зазначеному вище будинку. У зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_5 не набув права власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 , то його мати ОСОБА_4 не могла її успадкувати. Також відсутні і будь - які підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 , оскільки остання за життя не мала права власності на відповідну частину будинку і не могла успадкувати не право від померлого сина, оскільки власником 1/3 частини будинку він не був. До того ж, позивач просить визнати припиненим Договір довічного утримання (догляду) від 24.03.2006 p., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , однак нормами ч. 2 ст. 755 ЦК України чітко визначено, що договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача, а тому відсутні підстави для визнання договору припиненим у судовому порядку. З урахуванням вищевикладеного, Сумська міська рада заперечує проти задоволення позовних вимог в насінні визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . В частині позовних вимог визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку переходу до неї прав та обов`язків набувача з договором довічного утримання, Сумська міська рада просить суд прийняти законне та обгрунтоване рішення, яке ґрунтується на засадах верховенства права з недопущенням порушення прав та інтересів Сумської міської ради та інших осіб. Розгляд справи провести без участі представника Сумської міської ради. (а.с. 26-28)

У відповіді на відзив позивач вказує, що відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», на теперішній час, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Реєстрація ж права власності на спірний будинок не була проведена в органах БТІ, а ні відчужувачем, а ні набувачами за договором довічного утримання після його укладання та припинення та наразі органи БТІ вже не реєструють право власності, а позивачка не моє можливості оформити за собою право власності на 1/3 частку житлового будинку в порядку переходу до неї права та обов`язків набувача за договором довічного утримання. Момент укладення договору є часом, з якого право власності переходить від відчужувача до набувача і відчужувач набуває право на утримання. Обставини передачі квартири відчужувачем, прописки, проживання, реєстрації договору в БТІ набувачем не перебуває у правовому зв`язку з виникненням у набувача права власності. Також, представник позивача вважає, що є всі підстави визнати припиненим Договір довічного утримання (догляду) від 24.03.2006, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 згідно ч.2 ст. 755 ЦК України. Крім того, є всі підстави визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку переходу до неї прав та обов`язків набувача за договором довічного утримання який припинений згідно ч.2 ст. 755 ЦК України. Також, є всі підстави визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав за законом після смерті сина ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с. 34-36)

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача та позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 (а.с. 6)

ОСОБА_1 була рідною сестрою ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , а також позивачка є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , шо підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 . (а.с.6-7) ОСОБА_3 за життя належав житловий будинок на підставі свідоцтва про право власності від 24.07.1979 (1/2 частка) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.1988 №1-3279 (1/2 частка), що підтверджується довідкою Департаменту забезпечення ресурсних платежів від 11.12.2019 (а.с.9) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.11.2020 року, в якому і на даний час ОСОБА_3 значиться як власник. (а.с. 64) 24.03.2006 року між ОСОБА_3 , як відчужувачем, та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як набувачами, був укладений договір довічного утримання, за яким житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , передавався у рівних частках по 1/3 частині на кожного і був посвідчений державним нотаріусом Другої Сумської держнотконтори Крамаренко Н.В. Згідно п.9 цього договору, прав власності на житловий будинок у набувачів виникає з моменту державної реєстрації договору. (а.с. 10) Згідно Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна віл 24.03.2006 було здійснено обтяження заборону на нерухоме майно, де об`єктом обтяження був будинок за адресою АДРЕСА_1 , зазначені власники: ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . (а.с.11) ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, який проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12) Після його смерті відкрилася спадщина, як убачається із листа завідувача Сумської міської державної нотаріальної контори Ляшенко А.І. від 23.09.2020 року, спадкова справа після померлого ОСОБА_3 не заводилася. (а.с. 45,47) ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, який проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 разом із своєю матір`ю ОСОБА_4 (а.с.13) Як убачається із листа завідувача Сумської міської державної нотаріальної контори Ляшенко А.І. від 23.09.2020 року, спадкова справа після померлого ОСОБА_5 не заводилася. (а.с. 45-46) ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. (а.с.14) Після її смерті, за прийняттям спадщини до нотаріальної контори звернулася позивачка ОСОБА_1 , що підтверджується копією спадкової справи (а.с.48-56) 26.06.2019 року було припинено заборону відчуження житлового будинку в зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяжень від 26.06.2019 та відміткою нотаріуса у договорі довічного утримання від 24.03.2006. (а.с. 13) За наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 , 11.03.2020 року державний нотаріус Сумської міської державної нотаріальної контори Калініченко С.Ю. винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій з тих підстав, що оскільки відповідно до умов договору довічного утримання від 24.03.2006 за №1-527, вказаний вище будинок був об`єктом договору, при цьому реєстрація права власності на ім`я набувачів проведено не було. А також при зверненні до нотаріуса спадкоємицею не надано жодних документів, що підтверджують право власності померлого ОСОБА_5 чи ОСОБА_4 на 1/3 (одну третю) частину: житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 17)

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужував) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно, або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечити відчужувача утриманням та або доглядом довічно. Згідно ст. 748 ЦК України набувач стає власником майна, переданого йому за договором довічного утримання (догляду), відповідно до статті 334 цього Кодексу. Відповідно до ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. У відповідності до п. 1 та п. 8 ч. 1 ст. 19 цього Закону, підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, довічного утримання, дарування, міни земельної ділянки або іншого нерухомого майна; свідоцтво про право власності на будівлю (частину будівлі), споруду. Відповідно до ч. 2.ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, що діє на теперішній час, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Частина 3 ст. 3 вказаного Закону передбачає, на теперішній час, тобто на момент звернення до суду, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013 року, визнаються дійсними, якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення або на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Так, судом було встановлено і не заперечується сторонами, що після укладення договору довічного утримання 24.03.2006 року, ані позивачкою, ані іншими особами, зазначеними у договорі, реєстрація ж права власності на спірний будинок не була проведена. Власником будинку зазначений ОСОБА_3 . Тобто, у зв`язку з відсутністю державної реєстрації даного договору, набувачі, в тому числі і ОСОБА_1 , так і не набули права власності на житловий будинок.

Згідно до ст. 755 ЦПК України підставами припинення договору довічного утримання (догляду) є: 1. Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. 2. Договір довічного утримання (догляду) припиняється зі смертю відчужувача.

Зокрема, відчужувач ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому договір довічного утримання від 24.03.2006 року вважається припиненим. З урахуванням обставин справи та чинного законодавства, суд не вбачає підстав для визнання договору припиненим у судовому порядку. Окрім цього, позовна вимога визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку переходу до неї прав та обов`язків набувача за договором довічного утримання також, на думку суду, не підлягає задоволенню, оскільки згідно положень цього договору та норм законодавства, право власності у набувача виникає з моменту державної реєстрації, а така реєстрація проведена не була.

Що ж стосується вимоги про визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав за законом після смерті сина ОСОБА_5 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід зазначити наступне.

Доводи позивача про набуття ОСОБА_5 на підставі договору довічного утримання права власності на 1/3 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 не підтверджуються матеріалами справи, оскільки нормами законодавства було чітко визначено, що право власності у набувача виникає з моменту державної реєстрації, однак реєстрація права власності на 1/3 частину будинку ОСОБА_5 зроблена не була.

Безпідставними є і твердження позивачки, що мати ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , успадкувала його частку у зазначеному вище будинку. Згідно норм ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, у зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_5 не набув права власності на 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 , то його мати ОСОБА_4 не могла її успадкувати. Також відсутні і будь - які підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/3 частину вказаного житлового будинку, в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_4 , оскільки остання за життя не мала права власності на відповідну частину будинку і не могла успадкувати це право від померлого сина, оскільки власником 1/3 частини будинку він не був.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позовних вимог, з підстав, зазначених у позовній заяві, слід відмовити повністю за необгрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 13, 76, 141, 200, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич