Справа № 289/1922/19
Номер провадження 2/289/281/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Сіренко Н.С.,

за участю: секретаря судового засідання Галькевич Ю.В.,

за відсутності учасників процесу,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на будинок за договором купівлі-продажу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, Макалевицького старостинського округу Радомишльського району Житомирської області про поновлення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

18.11.2019 до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 , в якій останній просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 , укладений 23.08.2018 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , дійсним, а також визнати за позивачем право власності на даний житловий будинок.

На підставі Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, в провадженні судді Луньової Д.Ю. з 18.11.2019, яка на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 30.05.2019 № 1444/0/15-19 відряджена для здійснення правосуддя до Радомишльського районного суду Житомирської області строком на шість місяців із 14.06.2019, перебувала дана справа. Строк відрядження судді Луньової Д.Ю. закінчився 14.12.2019.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019, головуючим суддею у даній справі визначено Сіренко Н.С., яка ухвалою від 30.03.2020, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, відкрила у справі загальне позовне провадження та призначила підготовче засідання.

Ухвалою від 18.06.2020 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бойка В.В. про відвід судді, оскільки суд прийшов до висновку про необґрунтованість такого відводу.

06.07.2020 через канцелярію суду відповідачем в межах розгляду цивільної справи № 289/1922/19 подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, Макалевицького старостинського округу Радомишльського району Житомирської області про поновлення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування.

Ухвалою від 29.07.2020, після усунення недоліків зустрічної позовної заяви, суддею Сіренко Н.С. зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та вимоги за зустрічним позовом, який зареєстрований за № 289/1013/20, об`єднано в одне провадження з первісним позовом, який зареєстрований за № 289/1922/19, присвоєно їм спільний номер № 289/1922/19.

Ухвалою від 01.09.2020 заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Бойка В.В. про відвід судді залишено без розгляду як таку, що подана повторно.

Ухвалою від 21.10.2020 у задоволенні клопотання адвоката Бойка В.В. про відкладення проведення підготовчого засідання у справі відмовлено, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, встановлено порядок з`ясування обставин та дослідження доказів.

В судове засідання від 16.11.2020 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (том 1 а.с.211,212,213,214,215,218,220,221,222,223) учасники процесу не з`явились.

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із введеними карантинними заходами на території країни, які стають на заваді представнику та ОСОБА_1 з`явитись до суду (том 1 а.с.226-230), яке було задоволено судом та відкладено розгляд справи на 09.12.2020 (том 1 а.с.234).

Подане клопотання ОСОБА_4 про відкладення розгляду справи, у зв`язку із введеними карантинними заходами на території країни, повернуто без розгляду особі, яка його подала, оскільки ОСОБА_4 як представник за довіреністю не є особою, яка може здійснювати представництво інтересів сторони у даній цивільній справі, оскільки не являється адвокатом, а справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження (том 1 а.с.234).

В судове засідання від 09.12.2020 належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (том 1 а.с.235,236,237,238,239,240,250, том 2 а.с.1,2,13,14) учасники процесу не з`явились.

08.12.2020 від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із введеними карантинними заходами на території країни, які стають на заваді представнику та ОСОБА_1 з`явитись до суду (том 2 а.с.8-12).

08.12.2020 від ОСОБА_4 як представника ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку із введеними карантинними заходами на території країни (том 2 а.с.5-7).

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, ознайомившись із матеріалами справи, приходить до наступного.

В ч. 1, 4 ст. 42 ЦПК України зазначено, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи, у справах можуть брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до положень ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 18 розділу XІІІ «Перехідних положень» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

Відповідно до підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідних положень» Конституції України, з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у судах першої інстанції здійснюється з 1 січня 2019 року.

Положеннями ст. 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Документами, що підтверджують повноваження адвоката як представника є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (ч. 4 ст. 62 ЦПК України).

Згідно із ст. 131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Зазначені положення не суперечать конституційній нормі щодо права особи на отримання професійної правничої допомоги. Законодавче закріплення доручення саме адвокатам представництва інтересів особи у справах, які не відносяться до категорії малозначних, внаслідок складності та істотності правових наслідків, покликане забезпечити дотримання прав та інтересів особи, їх належний захист та виконання завдань цивільного судочинства.

За ч. 4 ст. 19 ЦПК України, малозначні справи підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що представник за довіреністю не є особою, яка може здійснювати представництво інтересів сторони у даній цивільній справі, оскільки не являється адвокатом, а справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В матеріалах цивільної справи за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на будинок за договором купівлі-продажу та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, Макалевицького старостинського округу Радомишльського району Житомирської області про поновлення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування відсутні документи, які підтверджують повноваження ОСОБА_4 як адвоката.

За таких обставин, оскільки дана справа не являється малозначною, а представником у суді може бути лише адвокат, яким ОСОБА_4 не являється, клопотання останнього про відкладення проведення судового розгляду суд вважає за необхідне повернути без розгляду особі, яка його подала.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

З моменту відкриття провадження у справі за первісним позовом (30.03.2020) та до закриття підготовчого провадження у справі, призначення справи до розгляду (21.10.2020) минуло майже сім місяців, з дати призначення справи до судового розгляду та до судового засідання 09.12.2020 майже два місяці, з дати пред`явлення первісного позову до суду (18.11.2019) та до судового засідання 09.12.2020 майже рік, з дати надходження до суду зустрічного позову (06.07.2020) та до закриття підготовчого провадження у справі, призначення справи до розгляду (21.10.2020) минуло більше трьох місяців, а до судового засідання 09.12.2020 більше п`яти місяців. В жодне з призначених судових засідань місцевого суду під головуванням судді Сіренко Н.С. ні Прох Ю.Ю., ні ОСОБА_2 , ні їх представники не з`явились. Від представника ОСОБА_1 адвоката Бойка В.В. до суду надійшло п`ять клопотань про відкладення розгляду справи, мотивовані введеним на території країни карантином.

У рішеннях від 28.10.1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності, така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Окрім того, ні ОСОБА_1 , ні його представник, зазначаючи, що мають бажання брати участь у судовому засіданні, однак, у зв`язку з епідеміологічною ситуацією в країні не можуть з`явитись до суду, не користуються наданим їм процесуальним правом ч. 4 ст. 212 ЦПК України (учасники справи можуть брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів).

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21.09.2020 у справі № 658/1141/18.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про залишення первісного та зустрічного позовів без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомлених позивачів за первісним та зустрічним позовами.

Разом з тим, позивачам за первісним та зустрічним позовами необхідно роз`яснити, що залишення позовів без розгляду не позбавляє їх можливості звернутися до суду повторно.

Керуючись ст.ст. 257, 259, 260-251, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про відкладення проведення судового розгляду повернути без розгляду особі, яка його подала.

Первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на будинок за договором купівлі-продажу залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу за первісним позовом, що після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Вишевицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області, Макалевицького старостинського округу Радомишльського району Житомирської області про поновлення та визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом, що після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею в порядку передбаченому ч. 2 ст. 261 ЦПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду, з врахуванням вимог п. 15.5) Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Н. С. Сіренко