Справа № 700/305/20
Провадження № 2/700/240/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року смт.Лисянка

Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Бондарчук Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Лисянка цивільну справу №700/305/20 (провадження №2/700/240/20) за позовом представника позивача: адвоката Якименка Олександра Володимировича, в інтересах позивача ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс», Державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, визнання недійним договору оренди землі та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки,

УСТАНОВИВ:

Представник позивача: адвокат Якименко Олександр Володимирович, в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс», Державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, визнання недійним договору оренди землі та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із клопотанням від 19.07.2019 року, в якому просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться на території Хижинської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області, за межами населених пунктів, за рахунок земельної ділянки під кадастровим номером :03:001:0339.

Клопотання зареєстроване в ГУ Держгеокадастру у Черкаській області 01.08.2019 року за вх.№О-5653/0/94-19.

За результатами розгляду клопотання ГУ Держгеокадастру у Черкаській області видав наказ від 16.08.2019 року №23-3031/14-19 СГ про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Позивач через свого представника уклав договір із сертифікованим інженером землевпорядником ФОП ОСОБА_3 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Після розробки проект землеустрою був погоджений експертом державної експертизи Більською С.І. відповідно до висновку від 08.11.2019 року №15050/82-19.

Позивачем через Управління надання адміністративних послуг 16.12.2019 року подано заяву до ГУ Держгеокадасту у Черкаській області з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Хижинської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області, а до заяви долучено витяг з Державного земельного кадастру та погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

За результатами розгляду заяви ГУ Держгеокадастру у Черкаській області видав наказ від 02.01.2020 року №23-49/14-20- СГ, яким відмовив позивачу у затвердженні проекту землеустрою та наданні земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0339 у власність з тих підстав, що «Наказом ГУ Держгеокадастру у Черкаській області затверджено проект землеустрою та передано у власність іншій особі дану земельну».

Із інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що 14.01.2020 року згідно рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, за земельною ділянкою з кадастровим номером :03:001:0339 зареєстровано право власності за ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 35020528.

Згідно довідки, підставою для реєстрації права власності, був наказ ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність зі зміню цільового призначення від 28.12.2019 року №23-6720/14-19-СГ.

З цієї ж інформаційної довідки позивач дізнався, що державним реєстратором виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопою Б.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50772950 від 23.01.2020 року, яким зареєстровано інше речове право: право оренди ТОВ «Наше Зерно Плюс» () (Орендар) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0339, номер запису про інше речове право: 35149990. Підставою для виникнення права оренди зазначено договір оренди землі від 20.01.2020 року б/н.

Вважає, що накази ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 28.12.2019 року про передачу у власність земельної ділянки та від 02.01.2020 року про відмову позивачеві у затвердженні проекту землеустрою є незаконними, а право власності ОСОБА_2 та договір оренди землі є недійсними та просить: визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 02.01.2020 року №23-49/14-20-СГ «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої в адмінмежах Хижинської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області, розмір земельної ділянки 2,00 га, кадастровий номер :03:001:0339, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та наданні цієї земельної ділянки у власність; визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 28.12.2019 року №23-6720/14-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,00 га, (кадастровий номер :03:001:0339) із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адмінмежах Хижинської сільської ради, Лисянського району, Черкаської області; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, індексний номер: 50634483 від 14.01.2020 року, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0339 за ОСОБА_2 та визнати припиненим право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0339, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.01.2020 року, запис за номером 35020528; визнати недійсним договір оренди землі, укладений 20.01.2020 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» (), об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер :03:001:0339, розташованої на території Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області; визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, індексний номер: 50772950 від 23.01.2020 року, про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0339 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» () та визнати припиненим право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0339, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.01.2020 року, запис за номером 35149990; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, розмір земельної ділянки 2,00 га, кадастровий номер :03:001:0339, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та надання цієї земельної ділянки у власність.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник позивача звернувся до суду із заявою у якій просить розглянути справу без їх участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

У судове засідання відповідач представник Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просить розглянути справу без їх участі.

29.05.2020 року Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області звернулося до суду із відзивом на позовну заяву. У відзиві просять відмовити у задоволенні позовних вимог виходячи із наступного.

Саме ОСОБА_2 першим замовив розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки йому у власність , першим отримав погодження проекту компетенктним органом відповідно до норм законодавства, першим звернувся до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області із заявою про затвердження пректу землеустрою та надання йому земельної ділянки, а отже ОСОБА_2 а не позивач, першим вчинив юридично значущі дії щодо отимання у власність спірної ділянки.

ОСОБА_2 як і позивач є учасником антитерористичної операції та на відміну від останнього його місце проживання є саме Черкаська область, на території якої і знаходиться спірна земельна ділянка.

Таким чином ГУ Держгеокадастру у Черкаській області 28.12.2019 року було прийнято законне рішення про затвердження пректу землеустрою та передачі спірної земельної ділянки саме ОСОБА_2 .

Вважають, що ОСОБА_2 на законних підставах та у повній відповідності із нормами чинного земельного законодавства набув у власність відповідну спірну земельну ділянку, так як ним було пройдені всі виначені норми земельного законодавства етапи процессу безоплатного отримання земельної ділянки із земель державної власності в межах норм безоплатної приватизації. Позивачем же у даній справі не доведено належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами порушення відповідачами будь-яких його законних прав чи інтересів, не доведено наявність підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень відповідачів, визнання недійсним договору оренди землі, визнання припиненими набутих відповідачами речових прав на спірну земельну ділянку та зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Черкаській області прийняти рішення про передачу права власності на спірну земельну ділянку позивачу, а тому у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

У судове засідання відповідач представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» не з`явився, звернувся до суду із заявою в якій просить розглянути справу без їх участі.

05.06.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» звернулося до суду із відзивом на позовну заяву в якому просять в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, представник ОСОБА_2 -адвокат Іванишин О.О., звернувся до суду із заявою в якій просить розглянути справу без їх участі.

25.06.2020 року представник ОСОБА_2 адвокат Іванишин О.О. звернувся до суду із відзивом на позовну заяву в якому просить в задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судове засідання відповідач державний реєстратор виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаської області Цьопа Богдан Анатолійович не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом прядку.

Частиною 1 статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь - якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи e разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із клопотанням від 19.07.2019 року, в якому просив надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, для ведення особистого селянського господарства (код цільового призначення згідно КВЦПЗ-01.03.), яка знаходиться на території Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, за межами населених пунктів, за рахунок земельної ділянки під кадастровим номером :03:001:0339.

Вказане клопотання, зареєстровано в ГУ Держгеокадастру у Черкаській області 01.08.2019 року за вх.№О-5653/0/94-19.

За результатами розгляду клопотання ГУ Держгеокадастру у Черкаській області видав наказ від 16.08.2019 року №23-3031/14-19-СГ про надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

ОСОБА_1 , через свого представника, уклав договір із сертифікованим інженером-землевпорядником ФОП ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що підтверджується копією проекту.

Із висновку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 08.11.2019 року №15050/8219, вбачається, що після розробки проект землеустрою був погоджений експертом державної експертизи Більською С.І.

16.12.2019 року позивач через управління надання адміністративних послуг подав заяву до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області. До заяви було долучено витяг з Державного земельного кадастру та погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

З наказу ГУ Держгеокадастру у Черкаській області від 02.01.2020 року №23-49/14-20-СГ вбачається що позивачу було відмовлено у затвердженні проекту землеустрою та наданні земельної ділянки під кадастровим номером :03:001:0339 у власність з тих підстав, що «наказом ГУ Держгеокадастру у Черкаській області затверджено проект землеустрою та передано у власність іншій особі дану земельну ділянку».

Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2020 року №198428495, вбачається, що 14.01.2020 року згідно рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богданом Анатолійовичем, індексний номер: 50634483 від 14.01.2020 року, за земельною ділянкою під кадастровим номером :03:001:0339 зареєстровано право власності за ОСОБА_2 , номер запису про право власності: 35020528.

Згідно довідки підставою для реєстрації права власності є наказ ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення від 28.12.2019 року №23-6720/14-19-СГ.

Крім того, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2020 року №198428495 також вбачається, що державним реєстратором виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопою Б.А. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50772950 від 23.01.2020 року, яким зареєстровано інше речове право: право оренди ТОВ «Наше Зерно Плюс» () (Орендар) на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0339, номер запису про інше речове право: 35149990. Підставою для виникнення права оренди зазначено договір оренди землі від 20.01.2020 року б/н.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України (далі ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Згідно з частиною першою статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Частиною 6 статті 118 ЗК України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Приписами абзацу першого частини 7 статті 118 ЗК України визначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу (ч.8 ст.118 ЗК України).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч.9 ст.118 ЗК України).

Отже, Земельним кодексом України визначено порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам, що передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок.

Позивач пройшов всі означені вище етапи та 16.12.2019 року звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, як розпорядника землями державної власності сільськогосподарського призначення, із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки.

Вищевказана заява зареєстрована в ГУ Держгеокадастру у Черкаській області 18.12.2019 року о 16:04 за вхідним номером О-9857/0/94-19, що підтверджується відміткою на заяві.

Підставою для відмови у задоволенні заяви було те, що ГУ Держгеокадастру у Черкаській області видав наказ від 28.12.2019 року №23-6720/14-19-СГ, яким земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0339 передав у власність іншій особі, а саме ОСОБА_2 .

Із інформації на офіційному сайті Держгеокадастру (https://land.gov.ua/t/черкаська-область/) вбачається, що вказаний вище наказ від 28.12.2019 року видано на підставі заяви, яка була зареєстрована в ГУ Держгеокадастрі у Черкаській області 19.12.2019 року за номером Х-9978/0/94-19, тобто, на наступний день після реєстрації аналогічної заяви позивача.

Згідно з статтею 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Враховуючи те, що позивач з відповідною заявою звернувся раніше ніж ОСОБА_2 а також те, що його дії щодо оформлення земельної ділянки були послідовними, своєчасними, добросовісними, з дотриманням вимог законодавства, ГУ Держгеокадастру у Черкаській області фактично надав необґрунтовану перевагу у відведенні земельної ділянки іншій особі, що є порушенням конституційного права на рівність перед законом, гарантованого статтею 24 Конституції України.

Вказана позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.09.2020 року по справі №688/2908/16-ц (провадження №14-28цс20).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що відсутність договірних відносин між сторонами до моменту укладення договору не означає, що на переддоговірній стадії сторони не несуть жодних обов`язків по відношенню одна до одної. Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності. Прояви таких обов`язків та недобросовісної чи нерозумної поведінки є численними і не можуть бути визначені у вичерпний спосіб. Зокрема, недобросовісну поведінку може становити необґрунтоване припинення переговорів, пропозиція нерозумних умов, які завідомо є неприйнятними для контрагента, вступ у переговори без серйозних намірів (зокрема з метою зірвати укладення договору з третьою особою, наприклад з конкурентом недобросовісної сторони переговорів), нерозкриття необхідної контрагенту інформації тощо.

При цьому обов`язок діяти добросовісно поширюється на обидві сторони.

Так, може кваліфікуватися як недобросовісна така поведінка власника земельної ділянки (в особі органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування), коли він необґрунтовано зволікає з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не повідомляє чи несвоєчасно повідомляє про відмову у наданні дозволу або не наводить вичерпні мотиви такої відмови, надає дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду, необґрунтовано зволікає з розглядом проекту землеустрою щодо відведення, безпідставно відмовляє у його затвердженні і у той же час надає дозвіл на розробку проекту землеустрою та затверджує цей проект щодо іншої особи.

З іншого боку, якщо особа, отримавши дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, сама зволікає з його розробкою та поданням на затвердження, вона цілком може очікувати, що земельна ділянка буде надана в користування іншій особі. Не вважатиметься добросовісною і поведінка особи, яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розробила проект та подала його на затвердження, завідомо знаючи про перешкоди у наданні земельної ділянки в оренду.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо виходячи з конкретних обставин справи.

Великою Палатою Верховного Суду, зазначено, що судам при вирішенні аналогічних спорів слід враховувати, що подати позов до суду про захист свого законного інтересу може будь яка особа, яка звернулася до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки в оренду, залежно від істотних ознак кожної конкретної правової ситуації (зокрема, від добросовісності поведінки усіх зацікавлених осіб, обізнаності їх про інтереси інших осіб щодо цієї земельної ділянки тощо).

Окрім того, у пункті 77 постанови Велика палата Верховного Суду робить висновок про те, що неконкурентне надання землі у користування за наявності двох або більше бажаючих не відповідає принципам забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю. Зокрема, не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших звернулася з відповідною заявою, але якій тим не менше надано перевагу.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частинами 1, 4 статті 10 ЦПК України прямо передбачено, що суд повинен застосовати принцип верховенства права з урахуванням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів" (рішення у справах "Колишній король Греції та інші проти Греції" та "Малама проти Греції"). "Майном" може бути як "існуюче майно", так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні "легітимні сподівання" на реалізацію майнового права (пункт 83 рішення від 12.07.2001 у справі "Ганс-Адам II проти Німеччини"). "Легітимні сподівання" за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі "Копецький проти Словаччини").

Також Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах: "Меллахер та інші проти Австрії" від 19.12.1998 та "Пайн Велі Девелопмент Лтд" та інші проти Ірландії" від 23.10.1991 визначив, що під поняттям "майно" розуміється не лише майно, яке належить особі на праві власності згідно із законодавством країни, в якій виник спір, а також під даним поняттям можуть бути прибутки, що випливають з власності, кошти, належні заявникам на підставі судових рішень, "активи", які можуть виникнути, "правомірні очікування"/"законні сподівання" особи.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.06.2014 року у справі "Суханов та Ільченко проти України" зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 35).

Отже, за змістом судової практики Європейського суду з прав людини захист законних сподівань (очікувань) є одним з аспектів правової визначеності. Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань.

Таким чином, після проходження всіх етапів безоплатної приватизації земельної ділянки та звернення до ГУ Держгеокадастру в Черкаській області із заявою про затвердження проекту землеустрою у позивача виникли легітимні сподівання на отримання земельної ділянки, які передбачені чинними нормами законів України, та на які поширюється режим "існуючого майна".

З огляду на вищевикладене суд дійшов до висновку, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №23-49/14-20-СГ від 02.01.2020 року «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, розмір земельної ділянки 2,0 га, кадастровий номер :03:001:0339, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та наданні цієї земельної ділянки у власність та наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 28.12.2019 року №23-6720/14-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,00 га, (кадастровий номер :03:001:0339) із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області необхідно визнати незаконними та скасувати.

Відповідно до ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Пунктом 5 постанови пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" роз`яснено, що відповідно до ст.ст. 215 та 2 і 6 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права і а законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Така позиція узгоджується із висновками Верховного суду, викладеними в постанові від 23.01.2018 року у справі №918/350/16, згідно яких у розумінні приписів наведених норм оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи про визнання правочину недійсним спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Як вказано вище, рішення суб`єкта владних повноважень про передачу фізичній особі у власність земельної ділянки є незаконним, як наслідок укладений цією особою договір оренди землі, призводить до порушення прав позивача, як потенційного власника земельної ділянки, в зв`язку з чим, позивач відповідно наділений правом на оскарження спірного правочину в судовому порядку.

З огляну на той факт, що під час передачі у власність земельної ділянки під кадастровим номером :03:001:0339 не дотримано вимог, передбачених Конституцією України та Земельним кодексом України, з урахуванням приписів ст.ст.203, 215 ЦК України, необхідно визнати недійсним договір оренди землі укладений 20.01.2020 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Наше Зерно, Плюс» щодо земельної ділянки під кадастровим номером :03:001:0339.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яка викладена у новій редакції згідно Закону України від 05.12.2019 року №340-ІХ, відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Як було зазначено вище, на сьогодні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0339 міститься запис про реєстрацію права власності за ОСОБА_2 та права оренди за ТОВ «Наше Зерно Плюс».

Таким чином, у зв`язку із незаконністю наказу ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про передачу у власність земельної ділянки та недійсністю договору оренди землі, для відновлення попереднього становища та повернення земельної ділянки до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, необхідно скасувати рішення державного реєстратора та визнання припиненими права власності ОСОБА_2 та права оренди землі ТОВ «Наше Зерно Плюс».

Що ж стосується вимоги позивача зобов`язати Головне управління Держгеокадасттру у Черкаській області видати наказ про затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки під кадастровим номером :03:001:0349, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, суд дійшов висновку, що ця вимога не підлягає до задоволення виходячи із наступного.

Суди не вправі втручатися в діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування при здійсненні ними функцій та повноважень, визначених законодавством, не вправі переймати на себе функції суб`єктів владних повноважень, оскільки чинним законодавством України суди не наділені правом створювати норми права, а наділені лише компетенцією перевіряти уже створені норми права на їх відповідність вищестоящим в ієрархії нормативно-правовим актам.

Суб`єкти владних повноважень застосовують надані їм в межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами (дискреційні повноваження). Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень виходить за межі завдань судочинства.

Суд бере до уваги положення п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову до суду та стягує судовий збір з відповідача, керуючись при цьому вимогами ч. 6 ст. 141 ЦК України, в якій зазначено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, із Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс», Державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича слід стягнути судовий збір у розмірі по 840 гривень 80 копійок у дохід держави з кожного.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 3, 6, 203, 215 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 142, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 116, 118, 121, 122, 186-1 ЗК України, ст.ст. 14, 24 Конституції України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов представника позивача: адвоката Якименка Олександра Володимировича, в інтересах позивача ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс», Державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, визнання недійним договору оренди землі та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області видати наказ про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 02.01.2020 року №23-49/14-20-СГ «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки», яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, розташованої в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області, розмір земельної ділянки 2,00 га, кадастровий номер :03:001:0339, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та наданні цієї земельної ділянки у власність.

Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 28.12.2019 року №23-6720/14-19-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність із зміною цільового призначення», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2,00 га, (кадастровий номер :03:001:0339) із земель сільськогосподарського призначення державної власності із зміною цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адмінмежах Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, індексний номер: 50634483 від 14.01.2020, про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку під кадастровим номером :03:001:0339 за ОСОБА_2 та припинити усі права та їх обтяження ОСОБА_2 на земельну ділянку під кадастровим номером :03:001:0339, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.01.2020 року, запис за номером 35020528.

Визнати недійсним договір оренди землі, укладений 20.01.2020 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» (), об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 2,00 га, кадастровий номер :03:001:0339, розташованої на території Хижинської сільської ради Лисянського району Черкаської області.

Визнати незаконним та скасувати рішення державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича, індексний номер: 50772950 від 23.01.2020 року, про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку під кадастровим номером :03:001:0339 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» () та визнати припиненим право оренди Товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс» на земельну ділянку під кадастровим номером :03:001:0339, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23.01.2020 року, запис за номером 35149990.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Наше Зерно Плюс», Державного реєстратора виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаської області Цьопи Богдана Анатолійовича на користь держави по 840 грн 80 коп (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) судового збору з кожного.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.М.Яценко