г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2494/20
Номер провадження 2/213/1682/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.

секретар судового засідання - Ладухіна І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мірошниченко Марина Володимирівна, до Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить суд визнати за нею - ОСОБА_1 право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , яка на момент смерті була зареєстрована разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане спадкове майно позивачу було відмовлено, у зв`язку з відсутністю доказів його належності померлому спадкодавцеві.

Позивач зазначає, що вказане домоволодіння належало ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 25 липня 1968 року. Власниця будинку ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У неї було троє дітей син ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , і син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що є дідом позивача, оскільки у шлюбі з ОСОБА_7 він мав доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка після укладання шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 », і яка була матір`ю позивача. Шлюб ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розірвали у 1985 році, а вже у 1986 році дід знявся з реєстраційного обліку за адресою місця проживання своєї матері ОСОБА_3 та виїхав з міста Кривого Рогу до Республіка Саха Якутія Російської Федерації, і з того часу подальша його доля невідома.

Після смерті ОСОБА_3 матір позивача ОСОБА_2 , як єдина внучка померлої, зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріусом їй було відмовлено, оскільки не було надано доказів смерті сина померлої - ОСОБА_6 , який є спадкоємцем першої черги та не надано документів, які підтверджували її родинні стосунки з бабусею, а запити до органів РАЦС Російської Федерації щодо доказів народження батька ОСОБА_6 не дали позитивних результатів у зв`язку з відсутністю таких в архівному фонді.

Тобто, за життя мати позивача не оформила право власності в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_3 , на цей час спірне домоволодіння залишається оформленим на її ім`я, і позивач не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину на своє ім`я, як спадкоємиці за законом, тому вона звернулася до суду. Зазначила, що після смерті власниці мати позивача разом з позивачем продовжували жити у будинку, де протягом попереднього року здійснювали догляд за бабусею, та вже після смерті матері позивач до цього часу продовжує володіти і користуватись будинком, утримує його, підтримує у належному стані, неодноразово проводила поточні ремонти будинку та надвірних прибудов, обробляє присадибну земельну ділянку, тобто добросовісно володіє та користується майном, починаючи з 12 серпня 2001 року (дня смерті прабабусі ОСОБА_3 ), яка законно володіла спірним майном з 25 липня 1968 року. З цих підстав, посилаючись на положення ч.3 ст.344 ЦПК України, згідно з якою вона, як сингулярний і універсальний правонаступник може приєднати до часу володіння майном увесь час, протягом якого ним володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є, просить позов задовольнити.

Ухвалою судді від 02.07.2020 було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання 03.08.2020.

03.08.2020 судом було витребувано докази у справі стосовно власників спірного нерухомого майна і земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння, та кола спадкоємців після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2

13.10.2020 підготовче провадження закрито і справу призначено до судового розгляду.

Належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача адвокат Мірошниченко М.В., яка діє від імені позивача на підставі ордеру та договору № 74/12 від 20.11.2019, надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві /а.с.86/.

Представник відповідача Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надав суду клопотання про проведення розгляду справи без участі представника, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду /а.с.56, 84/.

За таких обставин суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних письмових матеріалів.

Ознайомившись з письмовими матеріалами справи, дослідивши і оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ст.47 Основного Закону кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Згідно з положеннями ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Судом встановлено, що 25.07.1968 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 було укладено договір дарування, посвідчений нотаріусом П`ятої Криворізької державної нотаріальної контори за реєстровим номером 3087, згідно з яким ОСОБА_7 , якій будинок належав на підставі договору-купівлі продажу від 04.05.1967 за реєстром № 17658, подарувала, а ОСОБА_3 прийняла у дар житловий будинок АДРЕСА_3 (яка в подальшому двічі перейменовувалась на вулицю Бонч-Бруєвича, та Березнегувата) в м. Кривому Розі. В договорі зазначено, що він підлягає реєстрації в Криворізькому інвентарбюро протягом 6-ти місяців, але відповідної відмітки договір не містить /а.с.19-20/.

Факт реєстрації, проживання ОСОБА_3 із членами сім`ї в зазначеному домоволодінні та користування ним підтверджується записами в домовій книзі на вказаний будинок /а.с.27-30/.

Згідно з інформаційною довідкою КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за № 917 від 17.09.2020 право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 зареєстровано на ім`я ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого П`ятою Криворізькою державною нотаріальною конторою /а.с.70/. Ця обставина свідчить про те, що, ОСОБА_3 , прийнявши в дар будинок, не здійснила реєстрацію договору в установленому нормами ЦК порядку в Криворізькому інвентаризаційному бюро.

Витребуваною судом інформацією із відділу Держгеокадастру встановлено, що відомості щодо зареєстрованого в установленому порядку права власності (користування) на земельну ділянку за вказаною адресою відсутні /а.с.72/.

Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим 14.08.2001 виконкомом Інгулецької міської ради Інгулецького району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, померла ОСОБА_3 /а.с.8/.

Також встановлено, що позивач ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_10 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження /а.с.12/.

В свою чергу ОСОБА_11 є донькою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження та копією свідоцтва про реєстрацію шлюбу, згідно з яким ОСОБА_8 змінила прізвище на « ОСОБА_9 » /а.с.14, 11/. Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 , виданим 16.02.2018 Інгулецьким районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, матір позивача ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 /а.с.7/.

Також із відомостей, наданих Управлінням РАЦС Тамбовської області РФ, актовий запис про народження ОСОБА_6 (батька ОСОБА_2 ) в архівному фонді за період з 01.01.1940 по 31.12.1945 відсутній /а.с.26/, що свідчить про неможливість позивача підтвердити родинні відносини батька її померлої матері з померлою спадкодавицею ОСОБА_3

12.04.2006 державним нотаріусом П`ятої криворізької державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , оскільки заявниця не є спадкоємицею за законом, і видано відповідну постанову /а.с.17/.

За повідомленням завідувача П`ятої криворізької державної нотаріальної контори від 27.08.2020, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 заведено спадкову справу за заявою внучки спадкодавці ОСОБА_2 , яка одержала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не є спадкоємицею за законом. Крім неї інші спадкоємці померлої до нотконтори не зверталися, заповіти не посвідчувалися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися /а.с.67,68/.

На ухвалу суду Приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Перекопською О.О. повідомлено, що після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 , за заявою ОСОБА_1 була заведена спадкова справа, і останній 19.10.2018 було видано свідоцтво про право на спадщину /а.с.63-66/.

Водночас, постановою Приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Перекопської О.О. від 19.12.2019 ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 було відмовлено у зв`язку з тим, що заявницею не було надано документів щодо родинних відносин померлої ОСОБА_2 з ОСОБА_6 , який є спадкоємцем першої черги після ОСОБА_3 (відповідно до ст.529 ЦК УРСР (1963), та не підтверджено факт смерті останнього /а.с.16/.

Отже, витребуваними судом за клопотанням представника позивача доказами встановлено, що заповітів на спадкове майно ОСОБА_3 не укладалось, відомості, що підтверджують видачу будь-кому свідоцтва про право на спадщину на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 відсутні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються суду сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно приписів ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.4 цієї статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ.

Згідно п.9 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до п.13 цієї Постанови особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Як роз`яснює Пленум ВССУ, відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Судом встановлено, що попередній власник спірного домоволодіння помер, на запити суду до нотаріуса, КП ДОР «Криворізьке БТІ», щодо наявності відомостей про прийняття спірного майна у спадщину, та стосовно власника цього нерухомого майна, надійшли відповіді, з яких вбачається, що право власності залишається оформленим на попереднього власника ОСОБА_7 , та про відсутність інформації про прийняття будь-якою особою спадщини на домоволодіння після смерті ОСОБА_3 , яка у 1968 році прийняла будинок в дар від ОСОБА_7 але не зареєструвала його в БТІ.

Таким чином, наданими суду доказами, доведено, що позивач, яка формально є спадкоємицею спірного нерухомого майна, не має доказів родинних відносин її матері з померлою спадкодавицею, але як правнучка попереднього власника заволоділа домоволодінням відкрито, добросовісно, безперервно користується ним понад 10 років, утримує його, підтримує в належному стані, доглядає за земельною ділянкою, на якій розташований будинок.

До того ж суд враховує, що належний відповідач у справі - територіальна громада в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, заперечень проти позову не надав, а отже на спірне нерухоме майно не претендує, безхазяйним майно не визнавав.

Суд враховує при цьому, що прийняти у спадщину спірне нерухомого майна позивачу не вдалося за об`єктивних причин - відсутності документів щодо родинних відносин померлої ОСОБА_2 з ОСОБА_6 , який є спадкоємцем першої черги після ОСОБА_3 та не підтвердженням факту смерті останнього.

Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною 24 січня 2019 року у справі № 755/16913/16-ц, де Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає, що єдиною можливістю оформити право власності на спірну будівлю для позивача є звернення до суду із даним позовом.

На підставі вищезазначеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що відповідно до звіту про оцінку майна від 23.06.2020 ринкова вартість домоволодіння АДРЕСА_1 становить 89 080,00 грн. /а.с.25/, та вважає, що позивачем судовий збір сплачено повністю у встановленому законом розмірі.

Враховуючи специфіку спору, судові витрати, зокрема щодо сплати судового збору, не розподіляються, та покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.15, 16, 328, 344, 392 ЦК України, ст.ст.80, 141, 228-229, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Мірошниченко Марина Володимирівна, до Територіальної громади м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності за набувальною давністю на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку «А» загальною площею 34,9 кв.м, житловою площею 21,5 кв.м, погрібу «В», вбиральні «Г», гаража «Ж», огорожі/хвіртки № 1,2, замощення II, водоколонки I.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано, або якщо апеляційну скаргу подано, то після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_4 ;

Відповідач: Територіальна громада м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області - 50026, м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, 1, .

Повне рішення складено 02.12.202020.

Суддя О.М. Нестеренко