Справа № 307/3243/20
Провадження № 2/307/1576/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого Чопик В.В. при секретарі Олексій Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку.

В С Т А Н О В И В :

Позивач пред`явила позов до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Тячівського районного суду від 06.02.2012 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 600 грн. Рішенням Тячівського районного суду від 30.11.2018 р. збільшено розмір стягуваних аліментів, стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1800 грн. до її повнолітня. З того часу і по сьогоднішній день він сплачував аліментів вчасно. 03.11.2010 року їх доньці виповнилося 18 років. Однак, дочка продовжує навчатися в КЗ «Хустський базовий медичний фаховий коледж» Закарпатської обласної ради І-го рівня акредитації денної форми навчання за спеціальністю 223 Медсестринство, спеціалізація Сестринська справа, що стверджується довідкою № 254 від 17.09.2020 р. Для того, щоб прогодувати, одягнути дитину, відправити як інших дітей на навчання вона витрачає всі свої доходи, які отримую, працюючи медсестрою, на утримання дочки витрачають свою пенсію її батьки. Батько дитини зовсім не переймається долею своєї дитини, крім аліментів в розмірі 1800 грн., по яких вже виплата припинилася. Тому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 в її корить на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно з часу подання заяви і до завершення навчання, але не довше досягнення нею 23 років.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, а тому суд на підставі ст. 223 ЦПК України справу розглянув у їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надіслав відзив на позовну заяву, в якому відносно заявленого позову ОСОБА_1 заперечує.

Свої заперечення ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що обставини які викладені в позовній заяві є надуманими, жодними доказами не обґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності. При ухваленні рішення по справі, просить врахувати наступні обставини. До досягнення їх дочкою повноліття він сплачував аліменти в розмірі по 1800 грн. та заборгованості не має, однак, на даний час зважаючи на наступні обставини не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 2500 грн. на утримання дочки, яка продовжує навчання. Звертає увагу на те, що він проживає в будинку матері, разом з нею, а його мати потребує постійно сторонньої допомоги, часто хворіє, однак, її пенсії на її лікування не вистачає, у зв`язку з чим, він усвідомлюючи свої обов`язки, як сина змушений надавати допомогу і на її утримання, тобто, лікування, їжу, догляд. Крім того, він ніде не працює їх сім`я є слабо забезпеченою, що підтверджується актом-обстеження матеріально-побутових умов від 03.01.2020 р. та довідкою № 397 від 09.11.2020 року та не має на праві власності жодного рухомого чи нерухомого майна. Таким чином, вона не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Також, слід врахувати і те, що відповідно до довідки № 254 від 17.09.2020 року, яка додана до позовної заяви їх дочка навчається на державному замовленні, з чого вбачається, що позивачка не несе додаткових витрат на утримання їх дитини, а прохання суду про задоволення позову на суму 2500 грн. є нічим іншим ніж її корисливим бажанням. Водночас це свідчить і про те, що дитина проживає окремо від позивача.

Тому просить суд позовні вимоги задовольнити частково аліменти в розмірі 1000 грн.

У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксація судового засідання технічними засобами не проводилась.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Тячівського районного суду від 06.02.2012 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 600 грн.

Рішенням Тячівського районного суду від 30.11.2018 р. збільшено розмір стягуваних аліментів стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1800 грн. до її повнолітня.

Довідкою виданою 17 вересня 2020 року № 254 КЗ «Хустський базовий медичний фаховий коледж», стверджується, що ОСОБА_4 , є студентом 4 курсу в 2020/2021 навчальному році на напрямку 223Медсестринство, спеціалізація Сестринська справа, 44 група, денна форма навчання на державному замовленні.

Відповідно до положень ст.199 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно положень ст.200 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

А у Постанові ВСУ від 24 лютого 2016 року у справі №6-129 зазначено, що «...правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів ( статті 199, 200, 201 цього кодексу)...»

Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язків батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами», а тому «... у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу». Таким чином, матеріальна допомога батьків повнолітнім дітям до 23 років, що навчаються, передбачена лише у формі аліментів, розмір яких у відповідності з ст.200 СК України визначається згідно ст.182 цього ж Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, матеріальне становище сторін та те, що донька сторін на час розгляду справи ще не досягла 23 років, продовжує навчання, та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме слід стягнути аліменти з ОСОБА_2 в корить ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно з часу подання заяви і до завершення навчання, але не довше досягнення нею 23 років.

Судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України,, ст.ст. 80, 84, 199, 200 СК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в корить ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно з часу подання заяви і до завершення навчання, але не довше досягнення нею 23 років.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині одномісячного стягнення аліментів в розмірі 1200 гривень на дитину.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в розмірі 840,80 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканець АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 02.12.2020 року.

Суддя: В.В. Чопик