Провадження № 6/760/2213/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2020 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Шпори М.М.

заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

відповідача- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду, суд

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року був частково задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Стягнуто з відповідача 16 315, 00 гр. матеріальної шкоди та 3 000, 00 гр. в відшкодування моральної шкоди.

Постановою Київського апеляційного суду рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року залишено без змін.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року з відповідача було стягнуто 1 670, 00 гр. витрат, пов`язаних з оцінкою завданих збитків.

09 вересня 2020 року відповідач звернувся до суду з заявою про розстрочення виконання судового рішення строком на 20 місяців зі сплатою щомісячного платежу в сумі 1 004, 17 гр.

Посилається на те, що постановою державного виконавця Солом`янського районного ВДВС у м. Києві Мигловець Л.М. від 09 липня 2020 року відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь позивача 19 315,00 гр.

З виконанням рішення суду виникли проблеми матеріального характеру, він на даний час хворіє онкозахворюванням, на лікування якого потрібна значна сума коштів. Крім того, в результаті пандемії коронавірусу та призначеного державою карантину, він не працює.

Квартира, яка в 2016 році належала йому, і з якої була залита належна позивачці квартира,зараз йому не належить, а тому доходи від здачі її в оренду відсутні.

В зв`язку з тим, що для нього та його сім`ї ці обставини є істотними, просить про розстрочення виконання судового рішення.

Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали.

Позивач проти задоволення заяви заперечувала.

Посилається на те, що вона пенсіонерка, коштів на відновлення квартири, залитої в 2016 році з вини відповідача, вона не має, і вимушена жити в пошкодженій квартирі.

Вважає, що вказана заявником хвороба не підтверджена, а до суду не надано доказів того, що лікування передбачає витрату значних коштів та призводить до скрутного матеріального становища.

Крім того, з постанови Солом`янського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про арешт майна боржника від 22 липня 2020 року вбачається, що у заявника є майно, за рахунок якого він може відшкодувати завдані збитки.

Відповідачу належить Ѕ частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 Ѕ частину квартири 03 червня 2019 року він подарував своїй доньці.

Крім того, строк розстрочення виконання рішення не може перевищувати року і не може складати 20 місяців, як того просить відповідач.

Виходячи з цього, просить відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року був частково задоволений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Стягнуто з відповідача 16 315, 00 гр. матеріальної шкоди та 3 000, 00 гр. в відшкодування моральної шкоди.

Постановою Київського апеляційного суду рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року залишено без змін.

19 червня 2020 року на виконання рішення суду було виконано виконавчий лист.

Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 серпня 2020 року з відповідача було стягнуто 1 670, 00 гр. витрат, пов`язаних з оцінкою завданих збитків.

22 жовтня 2020 року на виконання додаткового рішення суду було виконано виконавчий лист.

Постановою державного виконавця Солом`янського районного ВДВС у м. Києві Мигловець Л.М. від 09 липня 2020 року відкрито виконавче провадження про стягнення з відповідача на користь позивача 19 315,00 гр.

/ т. 1, а.с. 199 - 202, т. 2, а.с. 34 - 39, 42, 60, 75 /

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Тобто, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Виходячи з вимог ст.435 ЦПК України та ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством.

Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим для виконання.

Таким чином, підставою для відстрочення чи розстрочення виконання рішення є обставини, що ускладнюють виконання рішення.

У вирішенні питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 30 жовтня 2019 року в справі № 2-1230/11/ провадження № 61-33465 св18 / системний аналіз наведених норм свідчить про те, що при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Вказаних обставин судом не встановлено, а приведені в заяві обставини не є винятковими, тобто такими, що відповідно до закону ускладнюють виконання рішення.

Крім того, суд враховує і це підтвердив у судовому засіданні заявник, він давно офіційно не працевлаштований, в тому числі не працював на момент завдання шкоди, а тому надана ним довідка з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків необхідних, з точки зору закону, обставин, не підтверджує.

Суд також враховує, що частину квартири АДРЕСА_2 заявник подарував доньці в червні 2019 року, тобто після виникнення спору в суді.

Будь-яких доказів витрат на лікування заявник суду також не надав, хоч суд і з розумінням відноситься для їх необхідності, виходячи з встановленого діагнозу.

Тобто, обставини, на які посилається заявник, як на виключні та достатні для розстрочення виконання рішення суду, такими не являються, оскільки існували на момент виникнення спору в суді та ухвалення рішення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 08 грудня 2020 року.

Суддя Л.А.Шереметьєва