08 липня 2020 року м. Волноваха
Волноваський районний суд Донецької області
у складі : головуючого - судді Чальцевої Т.В.,
за участю секретаря судового засідання Сєрих І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха в порядку спрощеного провадження цивільну справу 221/1058/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 09.11.2002 року вона уклала шлюб з відповідачем, який на теперішній час розірвано рішенням Волноваського районного суду Донецької області. Від спільного шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час дитина проживає разом з відповідачем, окремо від батька.
Позивач зазначає, що їй необхідно виїхати з сином до російської федерації, де в її колишнього чоловіка та відповідно батька дитини проживають родичі, які на теперішній час надіслали їй листа в якому запрошують її та їх з відповідачем дітей до себе у гості, але в пункті виїзду до Росії їй пояснили, що без згоди батька вона не має можливості вивезти дитину за межі України. Також зазначає, що вона зверталася до відповідача з приводу надання дозволу на виїзд дитини, але батько дитини добровільно відмовляється надати нотаріально засвідчений дозвіл на виїзд дитини на територію Росії, посилаючись на те, що вона психічно неврівноважена мати, а тому він не довіряє їй дитину, не звертаючи увагу на те, що дитина проживає з нею і з нею все в порядку. Але вона вважає, що відповідач намагається їй ускладнити життя. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду, у зв`язку з чим, вона звернулася до суду з даним позовом і просить надати їй дозвіл на виїзд дитини до Російської Федерації без згоди та супроводу батька строком до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, у разі неявки відповідача не заперечували проти винесення заочного рішення.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, клопотань про відкладення справи також не надходило, у зв`язку з чим, суд визнає причини неявки відповідача неповажними, та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну» громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.
На підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну» за відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Донецького апеляційного суду від 26.06.2019 року розірвано (а.с. 7-9).
Із наявного у матеріалах справи листа вбачається, що ОСОБА_4 01.02.2020 року на адресу ОСОБА_1 було направлено лист. Згідно листа долученого до поштового повідомлення вбачається, що у листі звертаються до ОСОБА_1 , лист підписаний ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . Зі змісту вказаного листа також вбачається, що вони запрошують до себе у гості дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , оскільки тривалий час не бачилися (а.с. 10, 11).
Про те, що позивач та відповідач мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 21.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області (а.с. 12).
Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року №3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Прав перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами).
У відповідності до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення затверджених постановою КМУ № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (зі змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно Правил.
Оформлення паспорта здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
Судом встановлено, що позивач не має можливості отримати згоду на виїзд сина від відповідача, оскільки він проживає окремо від дитини, після припинення шлюбних відносин відповідач уникає спілкування з позивачем, та ухиляється від надання вказаного дозволу. Протилежного відповідачем не доведено.
Суд вважає, що тимчасовий виїзд дитини за межі України до Російської Федерації надасть можливість матері дитини та самій дитині провідати та поспілкуватися з їх родичами, що буде здійснено в інтересах дитини, і не буде суперечити діючому законодавству, а також не позбавить дитину права та можливості спілкуватися з родичами. З урахуванням викладеного, для реалізації прав, свобод та інтересів дитини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 2, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну», суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди та супроводу батька задовольнити.
Надати дозвіл на тимчасовий виїзд з України малолітнього ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Волноваха, Волноваського району, Донецької області, Україна, до Російської Федерації, та в`їзд з неї на територію України, у супроводі матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки Кахахстану, Уральської області, Теректинського району, ПМС-211, без згоди та супроводу його батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строком до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення подається до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В.Чальцева