печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., при секретарі Ємець Д.О., розглянувши в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

03.12.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , яка передана судді Ільєвій Т.Г. 07.12.2020.

Мотивуючи подану заяву ОСОБА_1 вказує, що йому на праві приватної власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене підтверджується договором купівлі-продажу від 04 квітня 2008 року, серія ВКІ №101185, посвідченого 04.04.2008 року приватним нотаріусом Латанюк I.A. за реєстровим №1967, зареєстрованого в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 19.05.2008 року, (реєстраційне посвідчення №010059) та записаного в реєстрову книгу №392-221 за реєстровим №43997.

ОСОБА_1 є єдиним законним власником вказаної квартири, з моменту її придбання та державної реєстрації не укладав договору купівлі-продажу зазначеної квартири та не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на перехід права власності до іншої особи, жодних коштів за продаж квартири не отримував.

На теперішній час зазначена квартира перебуває у фактичному володінні ОСОБА_1 та використовується ним за призначенням в якості житла.

15 липня 2020 року ОСОБА_1 отримав інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про те, що 22 грудня 2018 року його квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , було відчужено на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу №982 незнайомій Позивачу особі - ОСОБА_4 та, відповідно, вчинено за ОСОБА_4 державну реєстрацію права власності приватним нотаріусом Гнідюком О.Б.

Право власності на квартиру зареєстровано на ім`я ОСОБА_4 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22 грудня 2018 року, що підтверджується витягом від 15 липня 2020 року № 216384873 та від 28 листопада 2020 року № 234594536.

Також, ОСОБА_1 відповідально заявляє про те, що в день нотаріального посвідчення угоди, на підставі якої ОСОБА_4 став власником його квартири, а також вчинення реєстраційних дій приватним нотаріусом Гнідюком О.Б., а саме 22 грудня 2018 року, він перебував за межами України, спірний договір купівлі-продажу не підписував.

Таким чином, ОСОБА_1 , дізнавшись про порушення його права власності на нерухоме майно, має намір та правові підстави звернутися до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_4 та приватного нотаріуса Гнідюка Олександра Борисовича про визнання недійсним договору купівлі-продажу, на підставі якого, поза його волею, була відчужена належна йому на праві власності квартира, та скасування запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно за іншою особою - ОСОБА_4 .

Предметом спору в даній справі є договір купівлі-продажу №982 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та який був посвідчений приватним нотаріусом Гнідюком Юрієм Борисовичем 22.12.2018 року і став підставою для вчинення реєстраційних дій, що, як наслідок, послугувало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України, як встановлено частиною 1 статті 81 ЦПК України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також відповідно до вимог ст. 79-80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з приписами частини 5 статті 81 та частини 1 ст. 83 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу, як передбачено частиною 4 статті 83 ЦПК України.

Положеннями ст. 116 ЦПК України, встановлені підстави та порядок забезпечення доказів.

Так, згідно ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів.

У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Статтею 117 ЦПК України, визначені вимоги до заяви про забезпечення доказів.

Згідно п. 4,5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

Беручи до уваги, обставини викладені у заяві, та враховуючи посилання заявника, про необхідність встановлення даних відповідача, які необхідні для подачі позовної заяви до суду, та відсутності копії спірного договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про забезпечення доказів.

Керуючись ст.ст. 4,91,116,117, 259-261 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви - задовольнити.

Вжити заходів забезпечення доказів шляхом витребування у приватного нотаріуса Гнідюка О.Б. завірених копій договору купівлі-продажу від 22.12.2018 року об`єкту нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою, АДРЕСА_1 , а також інших документів, що стали підставою для нотаріального посвідчення оспорюваного правочину та вчинення запису про реєстрацію права власності на вказану квартиру за ОСОБА_4 .

Попередити виконавців ухвали, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 116 ЦПК України заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Ухвала про забезпечення доказів є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Суддя Т.Г. Ільєва