Справа № 445/552/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Пилип"як П.В.
Провадження № 22-ц/811/2270/20 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
Категорія справи:10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Крайник Н.П. та Шеремети Н.О.,

за участю секретаря Симець В.І.,

двоката Подоляка Б.Р. - представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Подоляка Богдана Романовича , представника ОСОБА_1 , на рішення Золочівського районного суду міста Львова від 25 лютого 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в кінцевій редакції позовних вимог якого просила суд визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобіль марки MITSUBISHI L400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки Chevrolet Captiva, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 , та поділити згадане спільне сумісне майно подружжя шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки грошової компенсації в сумі 182 202 грн. 50 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що між сторонами даного спору 03 жовтня 1998 року був зареєстрований шлюб, за час якого і було набуто спірне майно: у 2008 році - вищезгаданий автомобіль марки MITSUBISHI L400, а у 2012 році - автомобіль марки Chevrolet Captiva, 2007 року випуску.

У червні 2015 року шлюб між сторонами спору було розірвано, а відтак позивачка просила поділити між ними вищезгадане спільне сумісне майно шляхом стягнення з відповідача на її користь відповідної грошової компенсації (том 1, а.с. 3-7, 37-40, 167-170).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (том 2, а.с. 184-189).

Дане рішення - в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання спільним майном подружжя автомобіля марки Chevrolet Captiva, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 - оскаржив представник позивачки.

Апелянт просить рішення суду в оскаржуваній частині скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині, що стосується автомобіля марки Chevrolet Captiva, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає помилковим висновок суду про те, що відповідач заперечував факт наявності у нього автомобіля марки Chevrolet Captiva, а позивачкою не було надано доказів належності даного автомобіля відповідачу, оскільки «факт придбання вказаного автомобіля ОСОБА_3 під час перебування в шлюбі неодноразово був визнаний відповідачем у письмових заявах поданих до суду» (том 2, а.с. 192-196).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);

- жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частина 2 статті 89).

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається учасниками справи, що сторони спору з жовтня 1998 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 23 червня 2015 року.

Як вбачається з описової частини вище згаданого рішення Золочівського районного суду Львівської області від 23 червня 2015 року (а також зі змісту зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 ; том 1, а.с. 3-7), сторони спору вже тривалий час постійно проживають в Італії, куди виїхали на заробітки, і приблизно з початку 2014 року „шлюбні відносини між сторонами фактично припинені" (том 2, а.с. 155).

У вищезгаданій зустрічній позовній заяві ОСОБА_1 , датованій 22.12.2014 року, нею автомобіль марки Chevrolet Captiva взагалі не згадується.

Вперше згадка про автомобіль марки Chevrolet Captiva з`явилася у заяві ОСОБА_1 , яка є датованою 25.08.2016 року - як автомобіль придбаний подружжям у 2012 році (том 1, а.с. 167-170).

В обгрунтування наявності у відповідача ОСОБА_3 вищезгаданого автомобіля позивачка подала до суду ніким не посвідчену фотокопію перекладу з італійської мови на українську документу під назвою „СЕРМЕТРА" „Італійського Автомобільного Клубу Товариства з необмеженою відповідальністю Нова Агенція Бортега А енд С", який датований 25.05.2016 року (том 1, а.с. 172).

А в обгрунтування позовної вимоги про стягнення 182 202 грн. 50 коп. грошової компенсації за два автомобіля (MITSUBISHI L400 та Chevrolet Captiva) „роздруківку" з сайту оголошень про продаж автомобілів, згідно якого (оголошення) подібний автомобіль марки Chevrolet Captiva його продавцем оцінено у 11 700 доларів США (том 1, а.с. 173).

Виходячи з норми закону про змагальність сторін (ст. 12 ЦПК України) та предмету даного спору (поділ спільно нажитого майна подружжя), саме на позивачку покладається обов`язок доведення суду належними та допустимими доказами того, що (зокрема) певне спірне майно було придбано у шлюбі і це майно є у наявності на момент його поділу та присудження одній із сторін спору.

Тобто, спільним майном подружжя може бути визнано автомобіль, який є наявним.

У письмових Запереченнях відповідача ОСОБА_3 на заяву про збільшення позовних вимог, датованих 12.09.2016 року, стверджується, що „в ОСОБА_3 немає такого автомобіля", а саме - марки Chevrolet Captiva, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , хоча і не заперечується сам факт того, що такий автомобіль ним придбавався.

В той же час, позивачкою не було подано до суду жодних доказів про наявність автомобіля марки Chevrolet Captiva, 2007 року випуску, у відповідача станом на час припинення шлюбних відносин між сторонами чи на час ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу між ними.

Відтак, на час ухвалення судом оскаржуваного рішення (25 лютого 2020 року - через приблизно 6-ть років після припинення шлюбних відносин між сторонами) у суду були відсутніми правові підстави для визнання спірного автомобіля марки Chevrolet Captiva, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , спільним майном подружжя, оскільки саме лише визнання відповідачем «факту придбання вказаного автомобіля ... під час перебування в шлюбі» - за відсутності доказів наявності цього автомобіля у відповідача станом на час припинення шлюбних відносин між сторонами чи на час ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу між ними (а тим більше - доказів про його наявність на час ухвалення судом рішення у справі) - не може слугувати такою правовою підставою.

З урахуванням вище наведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Подоляка Богдана Романовича , представника ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Золочівського районного суду міста Львова від 25 лютого 2020 року- без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 30 листопада 2020 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Крайник Н.П.

Шеремета Н.О.