Справа № 351/953/20
Номер провадження №2/351/482/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2020 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Калиновського М.М.
секретар - Нагірняк В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Федерація тактичної стрільби "С.К.О.Р.П." про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ТзОВ «ФТС «С.К.О.Р.П.» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати і середнього заробітку за час затримки розрахунку.
У ході розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, які мотивовано тим, що Відповідачем протиправно не виплачено Позивачу належної йому та нарахованої у встановленому законом порядку заробітної плати при звільненні 20.12.2019. Таким чином відповідачем порушено вимоги ст.116 КЗпП, де зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Тому, відповідно до вимог ч.1 ст.117 КЗпП, із якої вбачається, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Представник позивача, адвокат Фармуга В.С. подав до суду заяву, якою змінені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задоволити, справу просив розглядати без участі позивача та його представника, та зазначив, що сторона позивача не заперечує проти прийняття по справі заочного рішення.
Представник Відповідача в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підставними та такими, що підлягають до задоволення.
До такого висновку суд приходить виходячи із наступних мотивів.
Проаналізувавши викладені в позовній заяві пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, Судом встановлено наступне.
Відповідно до частини 4 та 7 статті 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.
Як вбачається із копії трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 16.10.2018, згідно Наказу №40/к від 12.10.2018 було прийнято на роботу у Товариство з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» на посаду охоронника, а 20.12.2019 згідно наказу №232/к від 20.12.2020 було звільнено з роботи за згодою сторін, згідно із ст.36 КЗпП.
Відповідно до Скарги від 01.07.2020 ОСОБА_1 звернувся в Управління Держпраці у Чернівецькій області із скаргою на бездіяльність керівників ТзОВ «ФТС «С.К.О.Р.П.».
Згідно із Заявою від 01.07.2020 ОСОБА_1 звернувся в Управління Держпраці у Чернівецькій області із проханням провести позапланову перевірку діяльності ТзОВ «ФТС «С.К.О.Р.П.».
Згідно зі статтею 116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Доказів, які б спростовували вищевказану обставину, Відповідачем суду не надано, а Судом таких обставин не встановлено.
Крім того щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку по день винесення судом рішення, то суд виходить з наступного.
Статтею 117 Кодексу законів про працю України встановлено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні.
Так, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник, або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. №100.
Відповідно до п.2 вказаного Порядку середньомісячна заробітна плата визначається, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення працівника. При цьому згідно з п.5 Порядку основою для визначення загальної суми середнього заробітку є середньоденна заробітна плата.
Як встановлено судом, Відповідач не провів повний розрахунок із позивачем в день звільнення, а тому він повинен понести відповідальність згідно вимог ст. 117 КЗпП.
Станом на 25.10.2020 ТзОВ «ФТС «С.К.О.Р.П.» прострочив виплату ОСОБА_1 розрахунку в день звільнення строком 10 місяців (213 днів з 01.01.2020 по 25.10.2020), при цьому середній заробіток ОСОБА_1 за два місяці, що передують дню звільнення, тобто за жовтень-листопад 2013 року становив 3381,00 грн., отже сума заборгованості за 10 місяців становить 3381,00 грн.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за даною категорією спорів, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави, який відповідно до пп.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», становить 2102,00 грн.
На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 43 Конституції України, ст.ст. 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України, ст. 23 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263, 268, 273, 274-279, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Рішення в частині стягнення заборгованості за заробітною платою за один місяць у розмірі 3381,00 грн. допустити до негайного виконання.

Стягнути із Товариство з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 01.01.2020 по 25.10.2020 у розмірі 33810 (тридцять три тисячі вісімсот десять) грн. 00 коп.

Стягнути із Товариство з обмеженою відповідальністю «Федерація тактичної стрільби С.К.О.Р.П.» () у дохід держави 2102,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: М.М.Калиновський