Провадження № 2-ві/127/30/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Сичуку М.М. у цивільній справі № 127/17098/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за вищезазначеним позовом.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду даної справи визначено суддю Сичука М.М .

Ухвалою суду від 26.08.2020 суддя Сичук М.М. прийняв справу до свого провадження в порядку загального позовного провадження.

01.12.2020 року відповідачем ОСОБА_1 було подано заяву про відвід судді Сичуку М.М., яка мотивована тим, що станом на 01.12.2020 вона не отримувала жодної повістки про судовий виклик у даній справі, так само як і позовну заяву з додатками, і є незрозумілим яким чином суд розглядає справу у відсутність інформації про її повідомлення про розгляд даної справи.

Ухвалою суду від 02.12.2020 суддя Сичук М.М. визнав заяву ОСОБА_1 про відвід необґрунтованою та вирішення питання про відвід передав на розгляд судді, визначеного в порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу; такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про відвід судді по справі № 127/17098/20 передано на розгляд судді Вінницького міського суду Вінницької області Жмудя О.О.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі; відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно із ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи; за ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи; неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Враховуючи положення ч. 7, ч. 8 ст. 40 ЦПК України, та з метою процесуальної економії часу, суд вважає за можливе розглянути заяву про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали заяви про відвід, приходжу до наступного висновку.

Обґрунтовуючи заяву про відвід судді Сичуку М.М., заявник ОСОБА_1 посилалась на те, що станом на 01.12.2020 вона не отримувала жодної повістки про судовий виклик у даній справі, так само як і позовну заяву з додатками, і є незрозумілим яким чином суд розглядає справу у відсутність інформації про її повідомлення про розгляд даної справи.

Згідно із ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Проте при розгляді справи № 127/17098/20 жодної з перелічених у ч. 1 ст. 36 ЦПК України обставин судом не встановлено.

Будь-яких дій, які б свідчили про заінтересованість в результаті розгляду справи або наявність інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості, немає, а вказані ОСОБА_1 обставини не є підставами для відводу.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні по справі «Межнаріч проти Хорватії» від 15.07.2005 ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 ЦПК України).

Повістки відповідачу надсилалися судом за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою відповідач зареєстрований з 31.05.2016 року, що підтверджується довідкою Департаменту адміністративних послуг від 21.08.2020 року № 37873.

Повістки про судові засідання, призначені на 15.10.2020 року, 09.11.2020 року відповідач отримала, що підтверджується її підписом.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Відповідно ж до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом із тим, заява відповідача безпідставна та не вмотивована з посиланням на належні та допустимі докази.

Відтак, судом не встановлено жодних обставин, які б свідчили про те, що суддя Сичук М.М. є упередженим або необ`єктивним при розгляді цивільної справи № 127/17098/20, а тому обставини, викладені у заяві про відвід, не можуть слугувати підставою для відводу судді, будь-які інші підстави для відводу, передбачені ч. 1 та ч. 2 ст. 36 ЦПК України, також не встановлені.

Таким чином, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Сичуку М.М. слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36, 39-41, 260, 261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Вінницького міського суду Вінницької області Сичуку М.М. у цивільній справі № 127/17098/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Жмудь