Провадження № 2/641/1825/2020 Справа № 645/3012/20
Комінтернівський районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді - Чайка І.В.
за участю секретаряДрокіної С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 645/3012/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу , -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у розмірі 110 865,92 грн. з яких сума основного боргу 107 085,13 грн., відсотки (дорівнюють ставки НБУ) від суми позики за користування коштами 3017,35 грн., відсотки (3% річних) від суми позики за користування коштами 763,44 грн., стягнути судовий збір в розмірі 1108,67 грн., а також суму судових витрат пов`язаних з розглядом справи.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив , що 21.12.2019 року він позичив відповідачу грошові кошти в сумі 4000 доларів США строком до 27.12.2019 року про що відповідач та позивач склали розписку та підписали її власноруч. В подальшому відповідачем було повернуто частину боргу 07.03.2020 року в сумі 98,53 доларів США , що за курсом НБУ становить 2437,75 грн., - 11.03.2020 року в сумі 101,43 доларів США , що за курсом НБУ становить 2567,10 грн. Таким чином , сума заборгованості яка підлягає стягненню станом на 30.03.2020 року - 3800,04 доларів США , що за курсом НБУ становить 107 085,13 грн. Крім того , позивач просить стягнути з відповідача відсоток за користування грошовими коштами за період з 21.12.2019 року по 30.03.2020 року в розмірі 3017,35 грн. , та 3% річних за користування чужими коштами від простроченої суми за період з 21.12.2019 року по 30.03.2020 року , що складає 763,44 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1108,67 грн. До теперішнього часу відповідач не виконав свого зобов`язання за вищевказаним договором- борг не повернув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.06.2020 року справу направлено за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивачем до суду подана заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з"явився, про місце, день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини свої неявки суду не повідомив та відзиву на позов до суду не надав.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.
Судом встановлено, що згідно розписки від 21.12.2019 року ОСОБА_2 , отримав від ОСОБА_3 у борг грошові кошти в розмірі 4000 доларів США , які зобов`язався повернути до 27.12.2019 року.
До теперішнього часу відповідач не виконав в повному обсязі свого зобов`язання за вищевказаним договором- борг не повернув, у зв`язку з чим порушив умови договору.
Звертаючись до суду з даним позовом позивач зазначає про стягнення суми боргу в гривневому еквіваленті станом на 30.03.2020 року.
За даними НБУ офіційний курс долара США станом на 30.03.2020 року становить 28,18 гривень за 1 (один) долар США.
Отже сума позики з вирахуванням сплачених відповідачем коштів , складає 3800,04 доларів США , що станом на 30.03.2020 року в гривневому еквіваленті становить 107085,13 грн.
Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 1047 ЦК України, Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) її виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Враховуючи викладене, суд вважає, що право позивача нараховувати проценти за користування грошовими коштами після спливу визначеного у розписці строку згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Таким чином , сума відсотків нарахованих за користування грошовими коштами за період з 21.12.2019 року по 30.03.2020 року , що складає 3017,35 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач взятих на себе зобов`язань за договором позики належним чином не виконав, суд знаходить підстави для стягнення з відповідача 3% річних за користування чужими грошовими коштами від простроченої суми , що складає 763,44 грн. за період з 21.12.2019 року по 30.03.2020 року.
Судом встановлено , що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань , та не повернув суму боргу , тому , враховуючи викладене суд приходить до висновку про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 110865, 92 грн.
Питання , щодо розподілу судових витрат суд вирішує згідно ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265, 280-283 ЦПК України, суд, -

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 21.12.2019 року в розмірі 110 865 (сто десять тисяч вісімсот шістдесят п`ять) грн. 92 коп. , з яких сума основного боргу - 107 085 грн. 13 коп. , відсотки від суми позики за користування коштами 3017,35 грн. , 3% від суми позики за користування коштами 763,44 грн. , а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1108,67 грн., а всього підлягає стягненню 111 974 (сто одинадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири )грн.59 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано- після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони та учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання відома адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: І. В. Чайка