КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа№2-2370/12 головуючийу суді Іінстанції: КолдінаО.О.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

30 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Сушко Л.П., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Горбача Сергія Федоровича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року задоволено подання приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Горбача Сергія Федоровича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням адвокат Паламарчук Ігор Іванович, який діє в інтересах ОСОБА_1 28 вересня 2020 року подав апеляційну скаргу, що не відповідає вимогам ст.356 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року залишено без руху, і надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення особі, яка подала апеляційну скаргу, ухвали, а саме скаржнику необхідно надати суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, що відповідатиме вимогам ст.356 ЦПК України, а також копії апеляційної скарги у відповідній кількості примірників для всіх учасників справи.

Копію ухвали Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року направлено на адресу представника скаржника 09 жовтня 2020 року.

Крім того, 11 листопада 2020 року секретарем судового засідання Спеней О.С. здійснено телефонограму представнику скаржника щодо надання електронної адреси скаржника чи його представника для направлення вказаної ухвали.

Відповідно до довідки Київського апеляційного суду від 02.11.2020 №130-04/104/20 у суді відсутні кошторисні призначення за КЕКВ 2240 "Оплата послуг (крім комунальних)" на оплату послуг з пересилання письмової кореспонденції через відділення поштового зв`язку.

В подальшому, 12 листопада 2020 року копію ухвали Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 рокунаправлено на електронну адресу представника скаржника.

Також, 20 листопада 2020 року поштовий конверт про направлення ухвали повернуто, у зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Здійснюючи повідомлення особи, яка подала апеляційну скаргу, про залишення її апеляційної скарги без руху, суд апеляційної інстанції ураховував, що відомості про іншу адресу для листування - у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини першої статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Отже, відсутність представника скаржниказа вказаною ним в апеляційній скарзі адресою, а також направлення ухвали на його електронну адресу слід, розцінювати як належне повідомлення представника скаржника про залишення апеляційної скарги без руху.

Також, варто зазначити, що ухвала Київського апеляційного суду від 09 жовтня 2020 року була невідкладно внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень та перебуває у вільному доступі.

Станом на 30 листопада 2020 року, недоліки апеляційної скарги особою, яка її подала, не усунуті.

Крім того, апеляційний суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні «Чірікоста і Віола проти Італії», у якому визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Так, суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання.

Відповідно до п. 2, 6 ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов?язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов?язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов?язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року необхідно визнати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.185ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 07 серпня 2020 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Горбача Сергія Федоровича про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського апеляційного суду Л.П. Сушко