РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Курдюкова В.М., за участю секретаря судового засідання Ладики М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті особи у певний час,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з заявою, якою просить встановити юридичний факт смерті особи у певний час, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Роздольне, Старобешівського району, Донецької області, причини смерті - хронічна судинно-мозкова недостатність, церебросклероз.

Заяву обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла свекрів заявниці - ОСОБА_2 , про що Старобешевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25 червня 2019 року та зроблено відповідний актовий запис № 305.

Заявниця звернулася до Лівобережного районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про відповідну реєстрацію факту смерті, та отримала відмову у проведені державної реєстрації смерті від 05.07.2019 року за вих. № 15.4-59/888, з тексту якої вбачається що, надані документи, а саме свідоцтво про смерть - не відповідає формі визначеній Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті».

Враховуючи, що фактично отримати документи на території м. Старобешево (с. Роздольне) щодо смерті ОСОБА_2 не має змоги, бо факт зареєстровано на території, яка на тепер непідконтрольна Українській владі, то єдиним способом захисту прав заявниці є судовий захист шляхом встановлення факту смерті особи в певний час.

Згідно доданих до заяви копій документів, які встановлюють особу заявниці та її родинний зв`язок з померлою свекровою, вбачається, що до початку проведення антитерористичної операції померла мешкала у будинку АДРЕСА_1 . Щодо самої заявниці то до початку проведення антитерористичної операції вона мешкала - у будинку АДРЕСА_2 та є невісткою померлої що вбачається зі свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 4 листопада 1995 року; копії паспорту чоловіка заявниці - НОМЕР_3 від 27 серпня 1997 року та свідоцтвом про народження чоловіка заявниці - НОМЕР_4 від 20.12.1971 року. В с. Роздольне, Старобешевського району Донецької області померла її свекрів ОСОБА_2 , де зареєстровано факт смерті (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25 червня 2019 року), та враховуючи, що існують усі підстави для визнання такими, що мали місце факти, які зазначені у свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25 червня 2019 року видане Старобешевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР.

В судове засідання заявник та представник заявника не з`явилися, надали заяву в якій просять розглядати справу за їх відсутності, вимоги викладені в заяві підтримують і просять їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд заяви без його участі, просить суд прийняти рішення на розсуд суду.

У відповідності до вимог ст.ст. 223, 247 ч. 2 ЦПК України, суд розглядає справу без участі сторін, які належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви та встановлення факту смерті, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Цивільно-процесуального кодексу України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , про що Старобешевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25 червня 2019 року та зроблено відповідний актовий запис № 305.

Заявниця звернулася до Лівобережного районного у м. Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану із заявою про відповідну реєстрацію факту смерті, та отримала відмову у проведені державної реєстрації смерті від 05.07.2019 року за вих. № 15.4-59/888, з тексту якої вбачається що, надані документи, а саме свідоцтво про смерть - не відповідає формі визначеній Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті».

Враховуючи, що фактично отримати документи на території м. Старобешево (с. Роздольне) щодо смерті ОСОБА_2 не має змоги, бо факт зареєстровано на території, яка на тепер непідконтрольна Українській владі, то єдиним способом захисту прав заявниці є судовий захист шляхом встановлення факту смерті особи в певний час.

Згідно доданих до заяви копій документів, які встановлюють особу заявниці та її родинний зв`язок з померлою, вбачається, що до початку проведення антитерористичної операції померла мешкала у будинку АДРЕСА_1 . Щодо самої заявниці то до початку проведення антитерористичної операції вона мешкала - у будинку АДРЕСА_2 та є невісткою померлої що вбачається зі свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 4 листопада 1995 року; копії паспорту чоловіка заявниці - НОМЕР_3 від 27 серпня 1997 року та свідоцтвом про народження чоловіка заявниці - НОМЕР_4 від 20.12.1971 року. В с. Роздольне, Старобешевського району Донецької області померла її свекрів ОСОБА_2 , де зареєстровано факт смерті (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25 червня 2019 року), та враховуючи, що існують усі підстави для визнання такими, що мали місце факти, які зазначені у свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 25 червня 2019 року.

Враховуючи ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку при розгляді справ в порядку статті 317 ЦПК.

Таким чином, приймаючи до уваги, що заявник не має можливості отримати свідоцтво про смерть його батька, оскільки документи про смерть видані на тимчасово окупованій території України, не можуть бути використаними заявником для реєстрації смерті на території України, однак заявник надав до суду беззаперечні докази про смерть батька, тому є всі підстави для винесення рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 265-268, 317 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Лівобережний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту смерті особи у певний час задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт смерті особи у певний час, а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Роздольне, Старобешівського району, Донецької області.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: