Провадження №2/447/543/20
Справа №447/766/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2020 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді Головатого А. П., за участю секретаря судового засідання Войтович О. М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаїв цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Сороколіт О. Г., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права на обов`язкову частку у спадщині,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

13.03.2020 позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на обов`язкову частку у спадщині після смерті її матері ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини спадкового майна. Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідно до ст. 1241 ЦК України вона має право на обов`язкову частку на спадщину, що відкрилась після смерті її матері, оскільки на момент її смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» була пенсіонером і в силу ст. 1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» вважалась непрацездатною, всупереч цьому, нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, повідомлено позивачку про наявність заповіту, згідно якого все своє майно ОСОБА_6 заповіла онуці ОСОБА_2 .Такий заповіт позивачка вважає таким, що порушує її права, а тому звернулась до суду із вказаними позовними вимогами.

05.06.2020 відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечила, вважає, що такі не підтверджені доказами та не ґрунтуються на нормах чинного цивільного законодавства. Зокрема зазначає, що вихід на пенсію на пільгових умовах не надає права на обов`язкову частку у спадщині.

19.06.2020 третя особа приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Львівської області Сорокаліт О. Г. подала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що зацікавленості у результаті розгляду справи у неї немає.

23.07.2020 позивач подала відповідь на відзив у якій з таким не погодилась, тлумачення відповідачкою норм законодавства вважає неправильними та такими, що не відповідають дійсності. А тому, враховуючи, що на момент смерті ОСОБА_6 вона досягла пенсійного віку, що давав право на призначення пенсії на пільгових умовах та була пенсіонером у зв`язку із чим вважалась непрацездатною, мала право на обов`язкову частку у спадщині.

22.09.2020 третя особа ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечила, вважає, що ОСОБА_2 жодних прав та інтересів ОСОБА_1 не порушила.

26.10.2020 третя особа ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову заперечила.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила такий задоволити з наведених у позовній заяві підстав.

Відповідач та її представник проти задоволення позову заперечили вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого Миколаївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області серії НОМЕР_1 .

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 виданого 30.08.2013 ОСОБА_1 є «Ветераном Праці» безстроково.

Згідно посвідчення копії № НОМЕР_3 ОСОБА_1 указом Президента України від 07.12.2009 №1018/2009 присвоєно почесне звання «Мати героїня».

Згідно копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 виданого 05.10.2013 ОСОБА_1 є пенсіонером за віком довічно.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 12.07.1963 батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №0 від 26.12.2018 дошлюбне прізвище ОСОБА_1 є прізвище ОСОБА_9 .

Згідно копії повідомлення Миколаївського відділу обслуговування громадян Головного управління пенсійного фонду України №974/02.21-10 від 01.04.2019 ОСОБА_1 з 15.06.2013, у віці 50 років, призначено дострокову пенсію за віком відповідно до п. 3 розділу XV ЗУ «Про загальонообов`язкове державне пенсійне страхування» як матері яка народила п`ятеро і більше дітей.

За життя ОСОБА_6 14.03.2014 склала заповіт на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповівши останній усе своє майно.

13.09.2018 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_2 , що стверджується відповідною інформацією, зазначеною на копії заяви.

27.12.2018 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 , що стверджується відповідною інформацією, зазначеною на копії заяви.

Згідно відповіді приватного нотаріуса Миколаївського районного нотаріального округу Сорокаліт О. Г. №87/02-14 від 13.03.2019 ОСОБА_1 було роз`яснено про наявність заповіту та повідомлено, що у неї відсутнє право на обов`язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України.

Оцінка суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Зі змісту ст.ст. 1220, 1223 ЦК України випливає, що повнолітні непрацездатні діти спадкодавця мають право на обов`язкову частку в спадщині, якщо вони були непрацездатними на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції, яка була чинною на час відкриття спадщини у спірних правовідносинах, тобто на 07.09.2018, непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Статтею 9 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції, яка була чинною на час відкриття спадщини у спірних правовідносинах, визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 2 ст. 5 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виключно цим Законом визначаються, зокрема, пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком.

Виходячи із зазначеного, законом, що встановлює пенсійний вік, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком є ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Умови призначення пенсії за віком, в тому числі вік особи, яка має право на пенсію за віком, встановлений ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи наведені норми закону, суд приходить висновку, що станом на 07.09.2018 (час відкриття спадщини у спірних правовідносинах) непрацездатними визнавались особи, які досягли пенсійного віку встановленого ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції, що діяла на час відкриття спадщини, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років. До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають, зокрема, жінки 1961 р.н. і старші.

Таким чином, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини мала 55 повних років, а отже не досягла пенсійного віку встановленого ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто її не можна вважати непрацездатною особою на час відкриття спадщини відповідно до діючого на той час законодавства, не була інвалідом, отримувала пенсію на пільгових умовах, що не свідчить про її непрацездатність і не дає права на обов`язкову частку у спадщині, оскільки у осіб, які не досягли встановленого чинним законодавством пенсійного віку, але які мають право на отримання пенсії на пільгових умовах, право на обов`язкову частку у спадщині не виникає.

Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 30.05.2008 року №7«Про судову практику у справах про спадкуваннях» визначено, що перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує.

Враховуючи викладене вище, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 141, 246, 259, 264, 265ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Миколаївського районного нотаріального округу Сороколіт О. Г., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання права на обов`язкову частку у спадщині - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повний текст рішення складено 07.12.2020.

Суддя Головатий А. П.