Справа № 740/5778/19
Провадження № 2/740/325/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря- Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, вказавши, що будинок АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_2 - голова двору, ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_1 - син, які володіли даним будинком в рівних частках по 1/3 кожен. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частину будинку. Її син ОСОБА_1 прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. Чоловік ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_4 відмовилися від спадщини на його користь. ОСОБА_1 , звернувшись до нотаріуса за видачею свідоцтва про прийняття спадщини за законом на вищевказаний будинок, отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній правовстановлюючий документ та неможливо встановити частку спадкового майна спадкодавця. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не можуть зареєструвати за собою по 1/3 частині житлового будинку, як за колишніми членами колгоспного двору. В позові просять визнати за ОСОБА_1 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 та 1/3 частину даного будинку, як за колишнім членом колгоспного двору. За ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 як за колишнім членом колгоспного двору.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, до суду надали заяву в якій просили розглянути справу у їх відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, надавши заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ухвали від 21 листопада 2019 року справа призначена в підготовче судове засідання. Враховуючи те, що представник відповідача не заперечував задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що доречно застосувати ч. 3 ст. 200 ЦПК України в якій зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Довідкою Лосинівської селищної ради від 14.01.2019 року № 12/5-03-21 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору. В будинку мешкали: ОСОБА_2 - голова двору, ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_1 - син (а.с.15).

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на спірний будинок, який належав їм в рівних частках по 1/3 частині кожному.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Як вбачається з наданої на запит суду копії спадкової справи, спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв її син ОСОБА_1 . Чоловік спадкодавці ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_4 відмовилися від спадщина на його користь.

Відповідно до довідок КП «Ніжинське МБТІ» від 28 січня 2019 року № 00216 та від 09 серпня 2019 року № 831 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано за жодним власником (а.с.17-18).

Постановою державного нотаріуса Другої Чернігівської нотаріальної контори від 9 жовтня 2019 року позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав, оскільки відсутній правовстановлюючий документ та не можливо встановити частку спадкового майна спадкодавця (а.с.22).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.1261 ЦК України, ст.ст.263 - 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , з яких 1/3 частина будинку в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 та 1/3 частина будинку, як за колишнім членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , як за колишнім членом колгоспного двору.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду Пантелієнко В.Г.