03.12.2020 Справа № 756/1248/20
Справа пр. №2/765/3182/20
ун №756/1248/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:
головуючого - судді Андрейчука Т.В.,
за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -
У січні 2020 року позивач приватне акціонерне товариство "АЙБОКС БАНК" (далі - ПрАТ "АЙБОКС БАНК") звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування збитків.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 працював директором Київського відділення №81 департаменту роздрібних продуктів ПрАТ "АЙБОКС БАНК".
Позивач стверджував, що ОСОБА_1 не забезпечив збереження грошових цінностей, які знаходились на зберіганні у Київському відділенні №81 департаменту роздрібних продуктів ПрАТ "АЙБОКС БАНК", не дотримався вимог посадової інструкції, у результаті чого ПрАТ "Айбокс Банк" зазнало збитків на суму 855821,68 грн, 625,00 доларів США, 45,00 євро.
Зважаючи на те, що між сторонами було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, ПрАТ "АЙБОКС БАНК" просило суд стягнути з ОСОБА_1 збитки у сумі 855821,68 грн, 625,00 доларів США, 45,00 євро.
Відповідач відзив на позовну заяву ПрАТ "АЙБОКС БАНК" не подав.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, а позовні вимоги ПрАТ "АЙБОКС БАНК" - задовольнити.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.
За таких обставин та за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд дійшов такого висновку.
Матеріалами справи засвідчується, що з 12 червня 2017 року до 09 липня 2019 року ОСОБА_1 працював директором Київського відділення №81 департаменту роздрібних продуктів ПрАТ "АЙБОКС БАНК" (а. с. 13, 24).
Положенням про організацію та здійснення касових операцій в ПрАТ "АЙБОКС БАНК", затвердженим рішенням Ради ПрАТ "АЙБОКС БАНК" від 28 листопада 2018 року на відповідача покладено обов`язки: здійснювати поточний контроль у процесі проведення операцій відділення; щоденне звіряння залишків готівки та інших цінностей кас установ банку з даними бухгалтерського обліку у відділенні.
30 травня 2019 року згідно з наказом голови правління ПрАТ "АЙБОКС БАНК" від 30 травня 2019 року №76-О проведено раптову ревізію готівкових коштів та інших у цінностей, що знаходяться в сховищі цінностей та касі Київського відділення №81 департаменту роздрібних продуктів ПрАТ "АЙБОКС БАНК". За результатами проведеної інвентаризації було виявлено відсутність готівкових коштів у касі відділення у сумі 855821,68 грн, 625,00 доларів США, 45,00 євро, про що було складено акт від 30 травня 2019 року (а. с. 31-32). Факт нестачі коштів підтверджується також випискою по особових рахунках від 14 листопада 2019 року (а. с. 33-35).
На підставі наказу ПрАТ "АЙБОКС БАНК" від 31 травня 2019 року №77-О було проведено службове розслідування за фактом нестачі коштів у касі Київського відділення №81 департаменту роздрібних продуктів ПрАТ "АЙБОКС БАНК". У ході службового розслідування встановлено, що нестача трапилась унаслідок дій директора відділення ОСОБА_1 (а. с. 39-45).
Правові підстави та умови матеріальної відповідальності працівників за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації, визначені главою IX КЗпП України.
Так, ч. 1 ч. 2 ст. 130 КЗпП України передбачено, що працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
За загальним правилом за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку (ч. 1 ст. 132 КЗпП України). Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві (ч. 2 ст. 132 КЗпП України).
Згідно зі ст. 133 КЗпП України обмежену матеріальну відповідальність несуть: працівники - за зіпсуття або знищення через недбалість матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. В такому ж розмірі працівники несуть матеріальну відповідальність за зіпсуття або знищення через недбалість інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; керівники підприємств, установ, організацій та їх заступники, а також керівники структурних підрозділів на підприємствах, в установах, організаціях та їх заступники - у розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку, якщо шкоду підприємству, установі, організації заподіяно зайвими грошовими виплатами працівникам, неправильною постановкою обліку і зберігання матеріальних, грошових чи культурних цінностей, невжиттям необхідних заходів до запобігання простоям.
Ст. 134 КЗпП України визначено випадки, за яких працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації.
Такий вид матеріальної відповідальності покладається на працівників у разі, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до ст. 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.
Письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України (ст. 1351 КЗпП України).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року №14, розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.
Перелік посад і робіт, що заміщаються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску) перевезення або застосування в процесі виробництва, затверджено постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 28 грудня 1977 року №447/24 (зі змінами та доповненнями, внесеними постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 14 вересня 1981 року №259/16-59) (далі - Перелік).
Згідно з п. 2 розділу І Переліку договори про повну матеріальну відповідальність можуть укладатися з завідувачами зберігальних кас першого розряду і завідувачами операційними частинами центральних зберігальних кас.
Позаяк виконувана відповідачем робота відносилася до зазначеної в Переліку, між ним та підприємством 22 березня 2016 року було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність б/н (а. с. 17).
За умовами цього договору ОСОБА_1 прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну розкраданням, нестачею, умисним знищенням або зіпсуттям готівки та інших цінностей банку, а також їх знищенням або зіпсуттям через недбалість, що підтверджуються відповідними документами.
Отже, відповідач несе повну матеріальну відповідальність за нестачу коштів у відділенні банку, керівником якого він був.
Унаслідок зникнення з каси Київського відділення №81 департаменту роздрібних продуктів ПрАТ "АЙБОКС БАНК" коштів позивачеві спричинено збитки у розмірі 855821,68 грн, 625,00 доларів США, 45,00 євро.
Згідно з положеннями ч. 5 ст. 130 КЗпП України працівник, який заподіяв шкоду, може добровільно покрити її повністю або частково. За згодою власника або уповноваженого ним органу працівник може передати для покриття заподіяної шкоди рівноцінне майно або поправити пошкоджене.
Керуючись ст. ст. 2-5, 10-13, 19, 81-82, 89, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" до ОСОБА_1 про відшкодування збитків - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) на користь приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Ділова, 9-А, ідентифікаційний код в ЄДРПОУ - 21570492) матеріальні збитки у сумі 815821 (вісімсот п`ятнадцять тисяч вісімсот двадцять одна) гривня 68 (шістдесят вісім) копійок, 625 (шістсот двадцять п`ять) доларів США 00 (нуль) центів, 45 (сорок п`ять) євро 00 (нуль) центів.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Андрейчук