Справа №621/2230/19
РІШЕННЯ

Іменем України

09 січня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Бородавки К.П.,

за участю секретаря судового засідання Єрмоленко О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача- ОСОБА_2 ,

представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про зміну (зменшення) розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- змінити розмір аліментів, визначений рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10.08.2018 року по справі № 621/743/18, та стягувати з позивача на користь ОСОБА_2 (далі - відповідач-1) на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

- відкликати виконавчий лист, виданий за рішенням Зміївського районною суду Харківської області від 10.08.2018 року по справі № 621/743/18;

- змінити розмір аліментів, визначений рішенням Фрунзенського районного суду м Харкова від 09.01.2019 року по справі № 645/6112/18, та стягувати з позивача аліменти на користь ОСОБА_5 (далі - відповідач-2) на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

- змінити розмір аліментів, визначений рішенням Фрунзенського районного суду Харкова від 09.01.2019 року по справі № 645/6112/18, та стягувати з позивача аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку(доходу) на користь відповідача 2 на її утримання до досягнення малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох річного віку;

- відкликати виконавчий лист, виданий за рішенням Фрунзенського районного суду Харкова від 09.01.2019 року по справі № 645/6112/18.

В обґрунтування позову зазначено, що на виконання рішень суду позивач сплачує аліменти на користь відповідача-1 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на користь відповідача-2 - на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, а також на утримання відповідача-2 - дружини у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісяця до досягнення дитиною трьох років, тобто ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач посилається на приписи ст.192 СК України та зазначає, що з моменту ухвалення судами рішень про стягнення з нього аліментів погіршилось його здоров`я та змінився матеріальний стан, в зв`язку з чим стягнення аліментів у розмірі 7/10 частини від його доходів є непосильним.

Ухвалою суду від 30.08.2019 провадження у справі відкрито, вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.22-23).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, наведених в позові, додавши також, що позивач у зв`язку із своїм захворюванням отримав третю групу інвалідності з 03.12.2019, йому має бути призначена пенсія по інвалідності приблизно в розмірі 2600 грн.

Позивач правом участі в судовому засіданні не скористався до суду не прибув.

Відповідач-1 та представник відповідача-1 проти задоволення позову заперечували, навівши доводи, аналогічні викладеним у відзиві (а.с.44-45). Мотиви незгоди зводяться до того, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що його загальне захворювання, через яке він отримав інвалідність, унеможливлює сплату ним аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/5 частини від його доходів, адже позивач продовжує працювати, його майновий стан після зменшення рішенням суду розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 з ј частини доходів на 1/5 частину доходів не змінився. Крім того, на думку представника відповідача-1 позивачем та відповідачем-2 штучно створені умови для зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 шляхом подачі до суду відповідачем 2, яка є дружиною позивача та проживає разом з ним, позову про стягнення аліментів на дитину - ОСОБА_7 та дружину до досягнення дитиною трирічного віку.

Відповідач-1 також зауважила, що син ОСОБА_6 періодично хворіє, потребує на лікування, на додаткове навчання, у зв`язку з чим вона витрачає всі свої гроші на сина.

Відповідач-2 правом участі в судовому засіданні не скористалась, надіслала до суд заяву, в якій просить здійснити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та заперечень не має (а.с.122).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18.05.2012 з позивача на користь відповідача-1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , в розмірі ј частки заробітку (доходу) позивача. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 10.08.2018 вказаний розмір аліментів був зменшений, вирішено стягувати з позивача на користь відподача-1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) позивача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття (а.с.5-6).

За змістом означеного судового рішення від 10.08.2018 судом встановлено, що у позивача змінився сімейний стан, він одружився, у шлюбі у нього народилась дочка ОСОБА_7 , яка разом з непрацездатною дружиною перебувають на його утриманні; враховуючи надані докази понесених витрат на утримання дочки, перебування позивача на диспансерному обліку, наявності ряду захворювань та перенесеної операції, судом позовні вимоги позивача задоволені частково - розмір аліментів зменшений не до 1/6 частини його заробітку, а до 1/5 частини заробітку позивача (а.с.6).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.01.2019 з позивача стягнуті аліменти на дружину - відповідача-2 до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі ј частини його доходів, а також аліменти на користь відповідача-2 на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно (а.с.7).

За змістом вказаного судового рішення від 09.01.2019 позивач заявлені відповідачем-2 вимоги визнав та просив позов задовольнити (а.с.7).

Згідно з довідкою Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» від 04.04.2019 №205 позивач працює на підприємстві з 1994 року на посаді Інженер з автоматизованих систем керування виробництвом черговий 2 категорії; середньомісячна заробітна плата становить 18 907,75 грн (а.с.8).

За довідкою Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» від 04.04.2019 №207 позивача має заборгованість по сплаті аліментів згідно ВП №58444266 від 11.03.2019, яка складає 13923,85 грн та заборгованість згідно ВП №58444823 від 11.03.2019, яка складає 13923,95 грн; борг не утримується у зв`язку з тим, що відповідач вже сплачує аліменти в сумі 70% (а.с.9).

Довідкою Зміївської ТЕС від 24.09.2019 підтверджується, що відповідач-2 працює на Зміївський ТЕС на посаді оператора електронно-обчислювальних машин (а.с.43); судом за змістом судового рішення від 10.08.2018 встановлено, що середньомісячна заробітна плата відповідача-1 складає 8382,82 грн (а.с.6).

Наданими позивачем копіями виписок з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджується, що позивачу встановлений діагноз: ХОЗЛ групи С, загострення, операція стан після резекції нижньої долі лівої легені зліва (1981), Емфізема легень, інфекція хронічна стадія; астено-невротичний синдром (а.с.82-109), в період з грудня 2018 року по листопад 2019 року позивач неодноразово находився на лікарняному (а.с.111), 15.11.2019 позивачу Зміївською ТЕС видана довідка про місце роботи для пред`явлення МСЕКа (а.с.110).

Довідкою до акта огляду МСЕК Серія 12ААБ №273079 підтверджується, що позивачу після первинного огляду 04.12.2019 надана третя група інвалідності з 03.12.2019, причини інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01.01.2021; протипоказані роботи з переохолодженням (а.с.135-136).

На підтвердження лікування сина ОСОБА_6 відповдіачем-1 надані довідки лікаря-стоматолога-ортодонта, відділення ультразвукових досліджень, обласної дитячої клінічної лікарні з діагнозом - острий обструктивний бронхіт (а.с.141-145).

Суд не приймає до уваги наданий відповідачем-1 роздрукований скрін-шот «Публикация Євгеній», оскільки зміст наданих сторін не дозволяє ідентифікувати вказаних на них осіб та дійти висновку, що викладена інформація стосуються предмета доказування, а саме тверджень відповідача-1 про отримання позивачем інших, окрім офіційної заробітної плати, доходів.

За даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину належить на праві власності ѕ квартири в смт. Комсомольське, Зміївський район, Харківська область (а.с.149-150).

Розв`язуючи спір, суд враховує такі норми права.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Наведеним приписами кореспондують положення ст.180 СК України, за якими батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За приписами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13, при розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 СК України «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 СК України «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 СК України «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути змінений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що положення ст.192 СК України тільки вказують на можливість зменшити раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, які вказають на таке погіршення майнового стану платника аліментів, яке унеможливлює сплату ним аліментів у попередньо визначеному розмірі.

За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що під час вирішення 10.08.2018 Зміївським районним судом Харківської області позову ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 з 1/4 частини доходів позивача до 1/5 частини його доходів останній мав такі ж захворювання, як в 2019 році, судом врахований факт проведення йому операції в 1993 р. та постановлення на диспансерний облік; отже наявні у позивача проблеми зі здоров`ям виникли до ухвалення рішення від 10.08.2018 про зменшення позивачу розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , а факти лікування позивача на протязі 2019 року та отриманні третьої групи інвалідності лише підтверджують наявність таких проблем.

Врахований Зміївським районним судом Харківської області при винесені рішення 10.08.2018, яким розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_6 зменшений, і факт утримання позивачем малолітньої дочки ОСОБА_7 та його непрацездатної дружини (відповідача-2).

Представником позивача в судовому засіданні визнано, що позивач продовжує працювати та не звільнився з роботи через часте лікування на протязі 2019 р. та отримання інвалідності, за час перебування на лікарняних позивач отримував лікарняні в розмірі 100 % середнього заробітку.

Крім того, суд враховує, що під час вирішення Фрунзенським районним судом м.Харкова позову відповідача-2 про стягнення з позивача аліментів на її утримання як дружини та дочки ОСОБА_7 в розмірі 1/4 від доходів позивача на кожну, останній позовні вимоги визнав, хоча в в 2018 р., зокрема в грудні 2018 р. позивач також перебував на лікарняному через хронічне захворювання, що, тим не менш, не завадило позивачу визнати заявлений відповідачем-2 позов в повному обсязі.

Враховуючи наведені обставини та законодавчі приписи, зважаючи на приписи ст. 142 СК України, за якими діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою, а отже погіршення становища однієї дитини за рахунок іншої є недопустимим, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині зменшення розміру аліментів на утримання дітей позивача підлягають частковому задоволенню. Так, суд вважає за доцільне зменшити розмір аліментів, що стягується з позивача на утримання доньки ОСОБА_7 на підставі рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09.01.2019 з 1/4 частини доходів позивача до 1/5 частини його доходів, що забезпечить дитині достатній рівень для гармонійного розвитку та матеріального забезпечення.

При цьому суд зауважує, що позивачем не надано доказів на підтвердження зміни майнового стану, погіршення стану його здоров`я, наявності інших підстав, які б могли бути підставою для зменшення аліментів на дітей в заявленому позивачем розмірі.

З приводу позовних вимог в частині зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача рішенням суду від 09.01.2019 на користь відповідача-2 на її утримання до досягнення дитиною ОСОБА_7 трьох років, суд зазначає таке.

Положення Сімейного кодексу України не дають підстави для висновку, що законодавцем передбачена можливість зміни розміру аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина, виплата яких визначена на підставі ст.84 СК України.

Приписи ч.3 ст.80 СК України регламентують можливість зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду на підставі ст.75 СК України (право одного з подружжя на утримання).

Так, за приписами ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв`язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв`язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до ЦК України.

За приписами ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності, а також дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Приписи ст.85 СК України визначають випадки, за яких право дружини на утримання припиняється.

Системний аналіз статей 80, 84, 85 СК України дозволяє констатувати, що вони регламентують різні правовідносини, при цьому законодавцем не визначена можливість застосування приписів ст.80 чи ст.192 СК України в частині зміни розміру аліментів у правовідносинах утримання чоловіком дружини, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років.

Отже, в означеній частині позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи приписи ст.141 ЦПК України та часткове задоволення позову з відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 128 грн.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив

Позовну заяву ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_5 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ) про зміну (зменшення) розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Фрунзенського районного суду м Харкова від 09.01.2019 по справі № 645/6112/18, та стягувати з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист, виданий за рішенням Фрунзенського районного суду Харкова від 09.01.2019 по справі № 645/6112/18 в частині стягнення з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в розмірі 128 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення - 13.01.2020.

Суддя К.П. Бородавка