Справа № 473/3774/20
УХВАЛА

"04" грудня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Ротар М.М.

при секретарі Гаврилової І.С.

за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 , представника відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерова Ганна Анатоліївна про визнання недійсним договору від 12.08.2020 року про розірвання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 09.10.2018 року

встановив

в провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерова Ганна Анатоліївна про визнання недійсним договору від 12.08.2020 року про розірвання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 09.10.2018 року.

Ухвалою від 06.11.2020 року Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного провадження.

Ухвалою суду від 04 грудня 2020 року відмовлено в задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 надав заяву про відвід судді з тих підстав, що є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, що виразилося в тому, що суддя об`єктивно не сприйняв обґрунтоване клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального провадження та призначив розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні, представники відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_7 проти задоволення заяви про відвід судді заперечували, вважаючи її безпідставною.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд прийшов до наступного.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст.ст. 36, 37 ЦПК України.

Зокрема, згідно п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

- він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

- є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно ч.ч. 2, 3 ст. 39, ч.ч. 1, 2, 11 ст. 40 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Судом не встановлено підставу для відводу, передбачену п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, оскільки матеріали справи не вказують на порушення головуючим під час призначення справи до розгляду норм Цивільного процесуального кодексу України та прав сторони позивача, оскільки саме суду надано право визнавати ту чи іншу справу малозначною крім тих, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження (ч.6 ст.19 ЦПК України). В той же час, згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Обставинами для відводу за вказаною підставою можуть бути дії судді як в процесі розгляду справи, так і поза цим процесом, які учасник судового провадження може сприйняти, як дії, які вказують на наявність упередженості або необ`єктивності судді (незалежно від обґрунтованості таких побоювань).

При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, відображеної, зокрема, в рішеннях у справі «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Білуха проти України», наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію, беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

В рішеннях у справах «Ветштайн проти Швейцарії» та «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» Європейським судом з прав людини висловлювалась позиція, згідно якої при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною.

Суд, при вирішенні заяви в цій частині, враховує, що у сторони позивача склалося враження, що дії, поведінка судді під час призначення справи до судового розгляду свідчить про наявність необ`єктивності та упередженості відносно цієї сторони, та неможливість вказаним складом суду ухвалити законне та справедливе рішення. Однак для того щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, вивчивши мотиви, наведені заявником у заяві про відвід судді, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви у силу ч.4 ст.36 ЦПК України.

За таких обставин суд вважає, що заявлений відвід судді є безпідставним і слід відхилити дану заяву.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 258-260 ЦПК України, суд

постановив

Відмовити в задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області Кучерова Ганна Анатоліївна про визнання недійсним договору від 12.08.2020 року про розірвання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 09.10.2018 року

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: М.М. Ротар