ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» червня 2020 року

м. Харків

справа № 953/4738/20-ц

провадження 22ц/818/3243/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», представник відповідача - ОСОБА_2 ,

третя особа - Комунальне підприємство «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 25 березня 2020 року в складі судді Бородіної Н.М.

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: Комунальне підприємство «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області про скасування рішення державного реєстратора, в якому просив відновити його становище власника, яке існувало до порушення, шляхом скасування рішення державного реєстратора Андрусовича О.О. Комунального підприємства «Регістр Сервіс» Первомайської міської ради Харківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер № 45703747) від 26 лютого 2019 року про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, яка мотивована тим, що, будучи зареєстрованим власником спірної квартири, відповідач має право безперешкодно відчужити її іншому набувачу, а наявність нового добросовісного набувача зробить неможливим виконання рішення суду у цій справі в разі задоволення позовних вимог.

Вважав, що без вжиття заходів забезпечення позову в повному обсязі на час вирішення спору без постійного єдиного місця проживання залишаються його малолітні діти та його матір похилого віку.

Просив вжити заходи забезпечення позову у справі шляхом заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони без рішення суду про виселення вчиняти дії щодо виселення з квартири за адресою: АДРЕСА_1 його та членів його сім`ї, в тому числі, щодо зміни замків до вхідних дверей, установки системи охорони та інших дій, що ускладнюють вільний доступ до житла; заборони без рішення суду про вселення вчиняти дії щодо вселення та входу без його згоди до квартири за адресою: АДРЕСА_1 інших осіб, крім нього та членів його сім`ї.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 25 березня 2020 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено частково, заборонено відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в решті заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою судді Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати, у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.

Вважав, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач був ознайомлений з умовами іпотечного договору, з порядком звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання ним умов основного зобов`язання, усвідомлював зміст дій, що вчинює та правові наслідки, які створюють його дії, таким чином пункти іпотечного договору жодним чином не порушують умови чинного законодавства; що жодних причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та будь-яких об`єктивних сумнівів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду, позивачем наведено не було; що суд першої інстанції не звернув увагу на не співмірність заходів забезпечення позову, адже договір іпотеки є чинним, та діє презумпція правомірності правочину; що суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств.

Відзивів на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції від учасників справи не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи. Заяв про відкладення справи також від учасників справи також не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали оскарження ухвали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» необхідно залишити без задоволення, ухвалу судді - залишити без змін.

Ухвала судді суду першої інстанції, з висновком якої погоджується судова колегія, мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Матеріали оскарження ухвали свідчать про те, що в провадженні суду першої інстанції перебуває цивільна справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третя особа: Комунальне підприємство «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області про скасування рішення державного реєстратора, в якому просив відновити його становище власника, яке існувало до порушення, шляхом скасування рішення державного реєстратора Андрусовича О.О. Комунального підприємства «Регістр Сервіс» Первомайської міської ради Харківської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 45703747) від 26 лютого 2019 року про державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 25 березня 2020 року відкрито провадження у справі.

Із заяви ОСОБА_1 від 27 червня 2019 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Калінчук І.В. та зареєстрована в реєстрі за № 801 вбачається, що, перебуваючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення та правові наслідки своїх дій, розуміючи українську мову, ОСОБА_1 цією заявою підтверджує, що належним чином ознайомлений, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Заявляв, що має намір щодо придбання вищевказаного нерухомого майна строком до 10 серпня 2019 року. У випадку не придбання в строк до 10 серпня 2019 року квартири АДРЕСА_2 , він зобов`язався зняти з реєстрації місця проживання у вищевказаній квартирі всіх зареєстрованих осіб та звільнити квартиру від речей домашнього вжитку, передати її разом з ключами до 18-00 години 10 серпня 2019 року (а.с.6).

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 205269829 від 25 березня 2020 року, квартира АДРЕСА_3 на праві власності з 23 лютого 2019 року належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором від 28 листопада 2012 року (а. с.21 зворот а.с.24).

Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені ОСОБА_1 змінив прізвище на « ОСОБА_1 » (а.с.11).

У ОСОБА_1 є двоє дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11 зворот, 12).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктами 2 та 10 частини 1 статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом частини 3 статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Із роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, як підприємець.

Відповідно до пункту 6 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановлення судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому, при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі, для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Таким чином, підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Матеріали оскарження ухвали свідчать про те, що ОСОБА_1 оспорюється правомірність державної реєстрації права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», вчиненої державним реєстратором Андрусович О.О. Комунального підприємства «РегістрСервіс» Первомайської міської ради Харківської області.

Здійснення вказаних реєстраційних дій підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 205269829 від 25 березня 2020 року, що свідчить про наявність між сторонами спору.

Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, обґрунтовано виходив з того, що реалізація цього майна під час розгляду справи може призвести до неможливості виконання рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що позивач прагне відновити своє право власності на нерухоме майно, яке перейшло у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи».

У разі відчуження вказаного майна, відновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, буде неможливим, а позивач буде вимушений здійснювати додаткові процесуальні дії для відновлення свого порушеного права, зокрема, залучати до участі у справі нових учасників, пред`являти нові позовні вимоги, тощо, що призведе до порушення строків розгляду даної справи.

Зазначене узгоджується з правовими позиціями, викладеними у постановах Верховного Суду від 04 грудня у справі № 372/135/19-ц (провадження № 61-13744св19), від 11 грудня 2019 року у справі № 483/478/19-ц (провадження № 61-11623св19).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення даного позову шляхом заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи». Визначений спосіб забезпечення позову є таким, що відповідає позовним вимогам, враховує права та інтереси учасників справи та буде достатнім для забезпечення виконання судового рішення у майбутньому, такий вид забезпечення позову у найбільший мірі спрямований на забезпечення предмету спору та співмірний із заявленими позивачем вимогами, а невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позовних вимог.

Посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на те, що суд не повинен вживати таких заходів забезпечення позову, які пов`язані із втручанням у внутрішню діяльність господарських товариств, є необґрунтованими, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Крім того, обраний судом вид забезпечення позову унеможливлює перешкоджання належному користуванню власника спірним майном.

Інші доводи та вимоги, викладені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції у відповідності до принципів розумності, співмірності, норм процесуального права та правильно застосувавши норми матеріального права, обґрунтовано задовольнив частково заяву про забезпечення позову, у зв`язку з чим на підставі статті 375 ЦПК України апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржувана ухвала залишенню без змін.

Питання щодо стягнення судового збору за подачу апеляційної скарги на цій стадії не вирішується, оскільки розглядається лише процесуальне питання, а не вирішується справа по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Київського районного суду м. Харкова від 25 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 30 червня 2020 року.