Провадження №2/193/487/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 грудня 2020 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
судді Кащук Д.А.
за участю секретаря судового засідання Ратушної В.В.
розглянувши в судовому засіданні в сел. Софіївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 вересня 1999 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом РАГС Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області.
Від шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Одруження з відповідачем виявилось невдалим та 07 липня 2003 року шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано.
З 15 вересня 2020 року син ОСОБА_3 є студентом та навчається на денній формі навчання в Криворізькому національному університеті за кошти фізичної особи. Термін навчання з 15.09.2020 року по 30.06.2024 року.
Позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, має дохід та в змозі надавати матеріальну допомогу на період навчання сина ОСОБА_3 ..
Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення навчання, за умови продовження навчання - не більше ніж до досягнення двадцятитрирічного віку.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року було відкрито спрощене провадження у даній справі.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, з позовом згідний та просить його задовольнити.
Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлено, що 25 вересня 1999 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 25 вересня 1999 року Відділом РАГС Софіївського районного управління юстиції, Дніпропетровської області, актовий запис № 64 (а.с.3).
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданий 11 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 93 (а.с. 4). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач.
07 липня 2003 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим 20 квітня 2016 року Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 60 (а.с. 5).
У зв`язку з реєстрацією 22 квітня 2016 року шлюбу із ОСОБА_4 прізвище позивача було змінено з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , виданим 22 квітня 2016 року Софіївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 16 (а.с. 14).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилось 18 років.(а.с. 6)
Син, ОСОБА_3 , зареєстрований разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи №528 від 29 листопада 2018 року, видана виконавчим комітетом Софіївської селищної ради Дніпропетровської області (а.с. 7).
Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).
За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.
Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, вважає необхідним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, який продовжує навчатися у розмірі по 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, до закінчення навчання, за умови продовження навчання - не більше ніж до досягнення сином двадцятитрирічного віку .
Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 04 листопада 2020 року.
Враховуючи фактичні обставини справи, у тому числі матеріальне становище та інтереси повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та не досягла 23 років, строк навчання, який закінчується 30.06.2024 року, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 на період навчання до 30.06.2024 року, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку у зв`язку з тим, що він досяг повноліття та потребує матеріальної допомоги від батька, який згідно закону повинен утримувати дитину і має можливість це робити, розмір аліментів у вигляді 1/4 частини заробітку відповідача, суд вважає обґрунтованим та доцільним.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
З урахуванням положень ст. 137, 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст. 179, 180-182, 191,199, 200, 201 СК України, ст. 12,13,81,141,259,265,268 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на період його навчання в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04 листопада 2020 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2024 року, за умови продовження навчання але не більше ніж до досягнення сином двадцятитрирічного віку.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 , судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Дані позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Дані відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя Д.А.Кащук