"11" січня 2020 р.
Справа № 642/5704/19
Провадження № 2/642/1576/19
9 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого- судді Шрамко Л.Л.,
з участю секретаря Бондаренко В.П.,
представника позивача Юрко О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до АТ «Перший Український міжнародний банк»,
3-ї особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Клітченко Оксана Анатоліївна,
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
встановив:
Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачці наданий строк для усунення недоліків.
На усунення недоліків представник позивачки направила суду уточнену позовну заяву.
Після усунення недоліків ухвалою суду від 3 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки послалась на те, що про вчинення вказаного виконавчого напису позивачка дізналась 05.08.2019 р., коли отримала поштою постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 59576274 від 18.07.2019 р. За допомогою Автоматизованої системи виконавчого провадження вона отримала інформацію про наявність постанови ВП № 59576274 від 06.08.2019 р про звернення стягнення на підставі вказаного виконавчого напису на її доходи в загальній сумі 17 408,45 гривень, в тому числі: заборгованості у розмірі 15 462, 23 грн. на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк", 1 546, 22 грн. на користь приватного виконавця Клітченко О.А.
Вважає, що виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушеннями положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» , п.. 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, за відсутності документів, передбачених Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1712.
Так, стягувачем не було надано нотаріусу оригіналу письмового договору, оскільки такий договір взагалі відсутній, а позивачка не має жодних невиконаних зобов`язань перед АТ «Перший Український Міжнародний банк» .
Крім того, позивачці не було надіслано банком письмової вимоги про усунення порушень
виконання зобов`язань за кредитним договором, тому відсутнє і поштове повідомлення про отримання нею такої вимоги.
Таким чином, на час вчинення виконавчого напису у розпорядженні нотаріуса не було всіх необхідних документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а тому нотаріус не мала передбачених законом підстав для вчинення вказаного виконавчого напису .
Ухвалою суду від 28 жовтня 2019 року за клопотанням представника позивачки у підготовчому судовому засіданні постановлено витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. документи, які стали підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису, а також у АТ «Перший Український міжнародний банк» оригіналу кредитного договору, укладеного з позивачкою, на підставі якого виданий виконавчий напис.
Ухвалою від 11 грудня 2019 року підготовче провадження в даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_4 позов підтримала, пославшись на викладені обставини. Також послалась на чисельну судову практику, а також правові позиції Верховного Суду України з розгляду аналогічних спорів.
Представник відповідача - АТ «Перший Український міжнародний банк» про дату та час слухання справи сповіщений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав суду копії Пропозиції укласти договір карткового рахунку (оферти), Загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків, підписаних представником банка та ОСОБА_1 , від 17.04.2013, довіреності представника АТ «ПУМБ». Відзив на позов не надав.
3-я особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про час розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі.
3-я особа - приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Клітченко Оксана Анатоліївна в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб.
Вислухавши представника позивача ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ ««Перший Український міжнародний банк» за вказаним виконавчим написом, складає 15 462, 23 грн.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Процедуру вчинення виконавчого напису врегулювано главою ХYІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок № 296/5).
Відповідно до 2.1. вказаного Порядку № 296/5 для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.
Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Відповідно до п.2.2. у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.
Як зазначено у п.2.3. вказаного Порядку № 296/5 вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.
Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу.
Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5 передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172, а якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус має право витребувати їх у стягувача, а якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в цьому Переліку, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи (підпункт 2.2 пункту 2 та підпункт 3.6 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5).
У постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Як на підставу вчинення виконавчого напису, стягувач та приватний нотаріус послались на Пропозицію укласти Договір карткового рахунку (оферту) №67058057,Загальні умови договорів кредитування, відкритих на ведення рахунків від 5 жовтня 2013 року, підписані ОСОБА_1 та представником ПАТ «Банк Ренесанс капітал» та ОСОБА_1
В частині 2 вказаного Договору карткового рахунку (оферту визначені основні умови договору карткового рахунку: ліміт овердрафту 1000 грн., процентна ставка 55%, строк користування овердрафтом 24 місяці, розмір комісії за обслуговування овердрафту 0, 00.
В цій виписці зазначено, що строкова заборгованість за сумою кредиту та комісією становить 0 грн. 0 коп.
Вказаний документ не відображає даних рахунку позивачки, не містить даних щодо дати та суми отримання кредитних грошових коштів та їх погашення, не зазначено період заборгованості, детальний розрахунок заборгованості, не наведено вид неустойки, її розмір.
Отже, даний документ не відображає безспірності заборгованості та її розміру.
Крім того, всупереч наведеним положенням приватному нотаріусу банком не було надано доказів відправлення на адресу позивачки письмової вимоги № 1364 від 26.04.2019 про погашення заборгованості. Не надано такого документа і суду.
Крім цього, в цій роздруківці зазначено час перевірки статусу відстеження 12.11.2019. Вказана роздруківка направлена приватним нотаріусом суду 13.11.2019 року, тобто на наступний день після отримання вказаних даних. Зазначене свідчить про відсутність на час вчинення приватним нотаріусом оспорюваного виконавчого напису від 19.06.2019 і вказаної роздруківки, яка не доводить отримання письмової вимоги позивачкою.
При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності, відповідно до ст. 257 ЦК України, щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки, згідно ст. 261 ЦК України, а не закінченням строку дії договору, такого правового висновку дійшов ВС України у справі 6-14цс14 від 18.06.2014р.
За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Надана банком приватному нотаріусу виписка щодо розміру заборгованості, не є документом, перед баченим пп. б п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача, без наведення періоду нарахування вказаних сум, детального розрахунку сум, які підлягають стягненню, та не відображає правові підстави для стягнення відповідних сум тому не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог Банку до позивача.
Виконавчий напис вчинено 19.06.2019, тобто поза межами трирічного строку з дня виникнення права вимоги у банка. Отже, при вчиненні виконавчого напису позивачка фактично була позбавлена можливості заявити вимоги про застосування строків позовної давності, що свідчить про спірність суми за договором, на якому було вчинено виконавчий напис.
Таким чином, судом встановлено, що даних щодо наявності безспірної заборгованості позивачки перед банком та доказів вручення позивачці вимоги про усунення порушень та сплату заборгованості приватному нотаріусу не було надано, а тому правові підстави для вчинення вказаного виконавчого напису у приватного нотаріуса були відсутні.
Враховуючи наведене, наявні правові підстави для визнання вказаного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., оскільки позивачка від сплати судового збору звільнена.
Керуючись ст. ст. 2-4, 12, 13, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 11,15, 18 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, суд -
Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» державний збір в розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 копійок) на користь держави.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного рішення.
Повний текст рішення складено 11 січня 2020 року.

Суддя - Л.Л. Шрамко