ЄУН № 337/2954/20
Провадження №2о/337/70/2019
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді Кучерук І.Г.

з участю секретаря Карташевої І.В.

заявника ОСОБА_1

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту що має юридичне значення

в с т а н о в и в :

21.07.2020 року, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою у якої вказала, що вона мешкала однією родиною без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 її цивільний чоловік ОСОБА_2 помер.

Вона є пенсіонеркою за віком, в зв`язку з чим отримує пенсію у середньому розмірі 2000 грн. Розмір пенсії її чоловіка складав приблизно 6500 грн. Після смерті чоловіка вона лишилась основного джерела існування, оскільки грошей, які отримує недостатньо для нормальних умов проживання, основну частину своєї пенсії витрачає на сплату комунальних платежів.

Для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, необхідно надати ГУ ПФУ в Запорізькій області факт находження на утриманні.

Також вказала, що вона проживала разом зі своїм цивільним чоловіком, ОСОБА_2 з травня 1995 року. У листопаді 1995 року провели обряд вінчання. 19 лютого 2002 року вона зареєструвала ОСОБА_2 у належній їй на праві власності квартирі, у якій мешкали до дня смерті ОСОБА_2 13.10.2004 року уклала з договір довічного утримання, відповідно до умов якого набувач майна зобов`язаний забезпечити її та ОСОБА_2 житлом шляхом збереження права по життєвого проживання у відчужуваній квартирі та у разі смерті поховати відчужувача та ОСОБА_2 на Леваневському кладовищі в м. Запоріжжі. Зазначена обставина свідчить про те, що вона та ОСОБА_2 були однією родиною, близькими людьми. Встановлення юридичного факту знаходження на утриманні потрібно для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Просить суд встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 28.07.2020 року відкрито провадження по справі.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, не заперечує проти встановлення факту, що має юридичне значення.

У судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги просила їх задовольнити. Також пояснила, що із ОСОБА_3 вони проживали у цивільному шлюбі, його пенсія була більше ніж її. Хоче щоб її перевели на 50% пенсії ОСОБА_3 який помер.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_5 і ОСОБА_3 її сусіди з 2002 року. Весь час вони проживали разом, ходили на ринок. Зорін утримував ОСОБА_5 , сплачував квартплату, брав кредити.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що ОСОБА_5 і ОСОБА_3 знає давно, вони разом ходили на ринок, та один одного утримували.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_5 і ОСОБА_3 проживали разом, вели господарство, скуповувались, обставляли квартиру. ОСОБА_3 працював і отримував більше грошей.

Суд, розглянувши надані документи та матеріали, вислухавши пояснення, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, що відповідно до довідки ОСББ «Ювілейний 33» від 16.07.2020 року за № 08, ОСОБА_2 проживав у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 з 01.10.2016 року по 28.06.2020 року(а.с.11).

Ухвалою суду від 18.09.2020 року витребувано від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради відомості щодо осіб, зареєстрованих у квартирі АДРЕСА_2 , та витребувано з Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області відомості щодо розміру пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як вбачається з повідомлення Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, на виконання ухвали суду від 18.09.2020 року, повідомлено що за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована лише ОСОБА_1 з 21.06.2001 року(а.с.35).

Як вбачається з повідомлення Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області на виконання ухвали суду від 18.09.2020 року, повідомлено що у ОСОБА_2 , станом на 01.06.2020 року, розмір пенсії складав 6498,33 грн.(а.с.33).

Відповідно до довідки пенсійного фонду, розмір пенсії ОСОБА_1 , станом на червень 2020 року, складав 2136,48 грн.(а.с. 12).

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_2 , мається штамп реєстрації за адресою АДРЕСА_1 з 19.02.2002 року(а.с.14).

Відповідно до «Свидетельства о венчании» ОСОБА_1 и ОСОБА_2 вінчались 03.11.1995 року(а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.10).

Відповідно до договору довічного утримання від 13.10.2004 року, ОСОБА_1 , передала у власність ОСОБА_8 належну їй на праві приватної власності: квартиру, щознаходиться в АДРЕСА_1 .

За згодою сторін обов`язок набувача майна по наданню відчужувачу довічного забезпечення визначається у вигляді: забезпечення її та ОСОБА_2 , житлом, шляхом збереження права по життєвого проживання у відчужуваній квартирі; забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід, вечеря ) за раціоном, який рекомендує лікар. При цьому сніданок має бути приготовлений не пізніше 9 годин ранку, обід - не пізніше 14-00 години, а вечеря - не пізніше 19-00 годин. Вартість продуктів визначається виходячи з середніх цін на продукти у період їх придбання; забезпечення придатним для носіння одягом і взуттям; надання побутових послуг (прання постільної білизни, індивідуальних речей один раз на 10 днів, послуги перукарні - за бажанням відчужувача, ремонт побутової (телевізор, холодильник, праска та ін.) техніки; забезпечення належним медичним обслуговуванням, забезпечення лікувальними заходами, вартість яких визначається на підставі виданих лікарями рецептів; забезпечення радіо телевізійним зв`язком, газетами, журналами за тематико визначеною відчужувачем; забезпечення послугами адвокатів та нотаріусів; набувач ОСОБА_8 у разі смерті зобов`язаний поховати відчужувача та ОСОБА_2 на Леваневському кладовищі в м. Запоріжжі(а.с.13).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленуму Верховного Суду України, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів для існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 і ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі не перебували, і пенсія ОСОБА_2 була вища чим пенсія ОСОБА_1 .

Матеріалами справи, поясненнями свідків, підтверджено сумісне проживання ОСОБА_2 і ОСОБА_1 однією сім`єю, хоча таких вимог заявником не висувалось.

Оскільки встановлення факту перебування на утриманні для заявниці є необхідним для фактичного отримання підвищеної пенсії, доказуванню підлягає не лише факт проживання однією сім`єю на час смерті, а і факт перебування на утриманні померлого та потреба у матеріальній допомозі. Сам по собі факт проживання за однією адресою із померлим не може свідчити про перебування на його утриманні.

Судом не встановлено, що померлий ОСОБА_2 систематично виконував обов`язок щодо утримання ОСОБА_1 .

Договір довічного утримання від 13.10.2004 року, свідчить про те, що ОСОБА_2 разом зОСОБА_1 самі перебували на утриманні ОСОБА_8 , який забезпечував їх житлом, щоденним триразовим калорійним харчуванням, придатним для носіння одягом і взуттям, наданням побутових послуг, належним медичним обслуговуванням, лікувальними заходами.

Суду не надано фактів та доказів не виконання ОСОБА_8 обов`язків за договором довічного утримання, або його розірвання.

З огляду на зазначене, встановивши, що допомога, яка надавалась ОСОБА_8 , не була для заявниці єдиним, постійним і основним джерелом засобів до існування, суд дійшов до висновку про не можливість задоволення заяви.

Керуючись ст. 12, 13, 89, 229, 294, 315, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні вимог ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

На рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду, протягом 30 днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складений 04.12.2020 року.

Суддя: