КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5776/2020
УХВАЛА

23 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шахової О.В.,

суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кузнєцової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід складу суду,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Київського апеляційного суду перебуває справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 рокуу справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересована особа Печерський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заявлено відвід складу суддів з підстав того, що в процесі розгляду справи ним були виявлені обставини передбачені п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності складу суду.

Під час розгляду справи, суд грубо порушив свої обов`язки, передбачені ч.ч. 4-5 ст. 367 ЦПК України та не звернув уваги на обставини, які є безумовною підставою для скасування судового рішення, передбачені п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України.

Окрім цього, суд апеляційної інстанції не зупинив провадження у справі попри об`єктивні сумніви, не залучив додаткові докази за надуманих підстав. Також колегією суддів проігноровано факт наявності судового рішення у адміністративній справі № 640/10428/20.

Розгляд справи проводиться за відсутності ОСОБА_2 - особи, яка подала апеляційну скаргу, попри заперечення інших учасників справи.

На його думку, існують факти, які підтверджують позапроцесуальне спілкування суддів із представником ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , оскільки в томі 4 на ас. 164 міститься ксерокопія заяви адвоката Портнова А.В. від 31.03.2020, подана в непроцесуальний спосіб; кореспонденція на ім`я ОСОБА_3 направлялася на абонентську скриньку і йому не зрозуміло звідки суд міг знати про наявність вказаної адреси; вся кореспонденція, направлена на адресу ОСОБА_4 повертається до суду без вручення адресату та на його думку, представник заявника може бути не обізнаний з усіма матеріалами справи, однак суд вважає за можливе проводити розгляд справ у його відсутність.

Колегія суддів, відмовляючи у задоволені клопотання про залучення до справи ДМС України, яка на його думку, є належною заінтересованою особою, допустив до розгляду справи представника Печерського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області - Мелліт Ю.І. , проте остання не має права представляти інтереси ні ДМС України, ні його відокремлений підрозділ - Печерський РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області.

ОСОБА_2 підтримав подану ОСОБА_1 заяву про відвід колегії суддів.

Апеляційний суд, вислухавши думку учасників справи, дослідивши доводи заяви про відвід, вважає що заява не підлягає задоволенню, оскільки згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України, зокрема, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для відводу, з огляду на що, прийняття колегією суддів процесуальних рішень у цій справі (вирішення клопотань, зокрема, про зупинення провадження, про залучення заінтересованих осіб, про допуск представників учасників справи до участі в розгляді справи, про направлення повідомлення учасникам справи, забезпечення додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій) не може бути підставою для відводу.

Посилання ОСОБА_1 на порушення вимог передбачених ч.ч. 4-5 ст. 367 ЦПК України та п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України також не може бути підставою для відводу колегії суддів, оскільки такі повноваження суд апеляційної інстанції здійснює під час розгляду справи по суті.

Окрім цього, розглядаючи справу у відсутність особи, яка звернулася з апеляційною скаргою - ОСОБА_2 , колегія суддів виходила з того, що про день, час та місце розгляду справи, яка призначена на 23.06.2020 ОСОБА_2 був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах справи (т. 4 ас. 225). Будь-яких клопотань, як це передбачено вимогами ч. 3 ст. 131 ЦПК України, про відкладення розгляду справи від ОСОБА_2 до суду не надходило. Більше того, 23.06.2020 о 17 год. 00 хв. ОСОБА_2 з`явився в судове засідання та брав участь у справі, що підтверджується протоколом судового засідання у вказаній справі від 23.06.2020.

Щодо позапроцесуального спілкування суддів зі стороною заявника та наявності ксерокопії заяви ОСОБА_4 про розгляд справи у його відсутність, колегія суддів вважає, що вони є безпідставними.

В матеріалах справи наявна копія заяви ОСОБА_4 від 31.03.2020 про розгляд справи у його відсутність та у відсутність ОСОБА_3 . У вказаній заяві також викладено позицію щодо підтримання клопотання від 4 березня 2020 року про закриття апеляційного провадження(т. 4 ас. 164). Вказана заява направлена на електронну адресу Київського апеляційного суду та зареєстрована судом 31.03.2020 за Вх. № 33754 (т. 4 ас. 163).

Посилання ОСОБА_1 щодо направлення на абонентську скриньку ОСОБА_3 процесуальних документів, відомості щодо наявності якої відсутні в матеріалах справи, спростовується матеріалами справи.

Як вбачається, всі судові повідомлення адресовані ОСОБА_3 направлялися за адресою: АДРЕСА_1 (т. 4 ас.ас. 134, 147, 157, 160, 212, 215, 218, 228). Тому такі доводи заяви про відвід колегії суддів відхиляються.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ЦПК України, сторони користуються рівними процесуальними правами. За положеннями ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

У зв`язку з викладеним вище, апеляційний суд не вбачає підстав для відводу колегії суддів у зв`язку з тим, що розгляд справи проводився без участі заявника та його представника, оскільки користуючись своїми процесуальними правами, представник ОСОБА_3 направив до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутність.

Конвенцією про захист прав і основних свобод людини передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п.1 ст.6 Конвенції).

Наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. Об`єктивний критерій безсторонності означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Правосуддя повинно не тільки чинитись, повинно бути також видно, що воно чиниться. Важливим питанням є довіра, яку суду повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві. (Рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України»)

Кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи. (Рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»)

Таким чином, доводи заяви про відвід, на які посилається ОСОБА_1 , не дають підстав уважати про наявність обставин, які б поставили під сумнів неупередженість та або об`єктивність колегії суддів під час розгляду справи. Наявність передбачених ст. 36 ЦПК України підстав для відводу колегії суддів заявником не підтверджена, а його заява про відвід фактично ґрунтується на його незгоді з процесуальними рішеннями суду.

В порядку ч. 3 ст. 40 ЦПК України, зокрема, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід.

Керуючись ст. 33, ч. 3. ст. 40, ст. 41 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Шахової О.В., Саліхова В.В. та Вербової І.М. залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24.06.2020.

Суддя-доповідач

Судді: