Провадження №2/592/3226/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

04 грудня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого-судді - Литовченка О.В.,

за участі секретаря судового засідання - Черей С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи Сумська міська рада, Управління «Служба у справах дітей» про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду і свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення виконкому Сумської міської ради народних депутатів № 439 від 15.08.1995 року ОСОБА_6 , разом з членами родини отримав ордер № НОМЕР_6 від 30.08.1995 року на право займати квартиру АДРЕСА_1 . Після смерті чоловіка, ОСОБА_1 , на підставі рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 07.07.2009 була визнана наймачем даної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , замість померлого наймача. Згідно довідки про склад сім`ї № 14.03-08/65255 від 01.09.2020 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані, окрім неї, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Відповідачі у 2019 році виїхали з квартири і з того часу більше не приїздили. На даний -Відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_3 . Всі обіцянки Відповідачів знятися з реєстраційного обліку в квартирі залишилися без виконання. У зв`язку з тим, що Відповідачі не цікавляться квартирою та не забезпечують її утримання та сплату за комунальні платежі, з метою позасудового врегулювання спору, 06.2020 року Відповідачам було направлено листа з вимогою самостійного зняття з реєстраційного обліку. Станом на час подання позовної заяви до суду вимога самостійно виконана не була. Тому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Маслова О.Є. у судове засідання не з`явилися, представник позивача надала письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримали в повному обсязі, просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Сумська міська рада та Управління «Служба у справах дітей» у судове засідання своїх представників не направили, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Між сторонами склалися правовідносини, що витікають з здійснення права власності та регулюються Цивільним кодексом України.

Судом при розгляді справи встановлено, що рішенням виконкому Сумської міської ради народних депутатів № 439 від 15.08.1995 року ОСОБА_6 , разом з членами родини отримав ордер № НОМЕР_6 від 30.08.1995 року на право займати квартиру АДРЕСА_1 . (а.с.7)

Згідно Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 від 07.02.2009, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 58 років у м. Суми, про що зроблено актовий запис №408. (а.с.8)

З Довідки Управління обліку, розподілу та приватизації житла вбачається, що рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 07.09.2009 квартира АДРЕСА_1 переоформлена на ОСОБА_1 . (а.с.9)

Згідно довідки про склад сім`ї № 14.03-08/65255 від 01.09.2020 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані, окрім неї, ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . (а.с.10)

Докази щодо чинення перешкод проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в квартирі в матеріалах справи відсутні.

Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі, створює перешкоди у користуванні житлом.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У відповідності зі ст.7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року, який відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №№ 1, 2, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном.

Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності без поважних причин наймача або членів його сім ї за ними зберігається жиле приміщення лише протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_5 не проживають за адресою АДРЕСА_1 за місцем реєстрації без поважних причин більше 6 місяців, їх необхідно визнати такими, що втратили право на користування цим житлом.

Щодо визнання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла 14 років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлено в законі. Місцем проживання фізичної особи у віці від 10 до 14 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

За змістом частини першої статті 15 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб та безпритульних дітей» до груп ризику щодо втрати житла або права на його використання належать також особи, які не мають власного житла та проживають в орендованих приміщеннях, у знайомих, родичів, друзів тощо.

Непроживання неповнолітніх осіб у спірній квартирі, не може бути безумовною підставою для визнання їх такими, що втратили право користування зазначеним житлом.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 06 квітня 2020 року у справі №133/3096/15-ц.

Тому, на підставі викладеного суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Ковпаківським районним судом м. Суми за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем до Судової палати у цивільних справах Сумського Апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми в протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених законом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі: ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 .

ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 .

ОСОБА_5 - АДРЕСА_1 .

Третя особа: Сумська міська рада - адреса: м. Суми пл. Незалежності, 2.

Управління «Служба у справах дітей» - адреса: м. Суми вул. Харківська, 35.

Суддя О.В. Литовченко