Справа № 165/1621/20
Провадження № 2/165/501/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

22 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . У даному житлі зареєстроване постійне місце проживання її зятя - відповідача ОСОБА_2 . Останній за вищевказаною адресою не проживає і перешкод у користуванні житлом йому ніхто не чинив. Зазначає, що майна належного відповідачу у квартирі немає, останній добровільно покинув помешкання та тривалий час у ньому не проживає. Реєстрація постійного місця проживання відповідача в належному їй житлі позбавляє її можливості розпоряджатися цим майном на власний розсуд, крім того, вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. З огляду на вищевикладене просить суд постановити рішення, яким визнати, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не з`явилася, її представник ОСОБА_3 подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 37).

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, через оголошення про його виклик розміщений на офіційному сайті судової влади (а.с. 41).

Суд, у відповідності до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши письмові докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Конституцією України, положеннями ст.316, ст.317, ст.319, ст.321 ЦК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який передбачає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.16, ст.386, ст.391 ЦК України, а об`єктом власності особи може бути, зокрема, житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, ст.382 ЦК України).

Права власника житла визначені у ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру від 22 березня 2000 року (а.с.7), встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу ОСОБА_1 .

У вищевказаному житлі з 2014 року зареєстроване постійне місце проживання відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією будинкової книги (а.с.8-12) та довідки підрозділу УДМС України у Волинській області (а.с.21).

Згідно акту за підписом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 від 19 червня 2020 року (а.с.13) відповідач ОСОБА_2 з 2015 року в спірному житлі не проживає. Особистих речей останнього в квартирі не виявлено.

Жодних доказів того, що відповідач з поважних причин не проживає в квартирі у судовому засіданні не здобуто, однак встановлено, що перешкод у користуванні житлом, йому ніхто не чинив.

Враховуючи вищевикладені норми закону та з огляду на те, що позивачем документально підтверджено правомірність своїх вимог, суд приходить до висновку про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки він понад рік не проживає у житлі та ним не користується.

Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується документально (а.с.2а).

Керуючись ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, ст.280, ст.281, ст.282 ЦПК України, на підставі ст.383, ст.391, ст.405 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Кіровським РО ГУМС Крим) таким, що втратив право користування нерухомим майном - квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Кіровським РО ГУМС Крим, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк