Справа № 529/313/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Сімейне життя сторін не склалось через втрату взаємоповаги та довіри, спільне господарство не ведеться з жовтня 2019 року, окрім цього, відповідач не виконує свого обов`язку по утриманню їхніх спільних неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на повному забезпеченню позивача.

Вказані обставини і слугували підставою для звернення ОСОБА_1 з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку.

08 травня 2020 року ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки позов відповідно до п. 3, 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України належить до справ, які відносяться до малозначних, та за положеннями ст. 274 КПК може бути розглянутий в порядку спрощеного провадження.

Відповідач подав до суду відзив на позов у якому вказав, що він дійсно погоджується з твердженнями позивача про те, що в них не склалось сімейне життя через втрату любові та взаємоповаги, але не погоджується з вказівкою позивача щодо вчинення ним зокрема фінансового насилля, а також невиконання обов`язку по утриманню дітей.

В той же час, відповідач, окрім іншого зазначив, про наявність час від часу між сторонами конфліктів через розмір сум, виділених останнім на потреби сім`ї, зокрема позивач переймалась щодо накопичення коштів на майбутнє навчання їхньої дочки ОСОБА_3 , а він забезпеченням належного функціонування домогосподарства і його розвитку. Окрім цього, відповідач стверджує, що він до повного самостійного життя дочок гарантує їм належні матеріальні та психологічні умови для проживання та повне забезпечення їхніх фізичних та душевних потерб.

На думку відповідача, позивач не може через низькі матеріальні можливості самостійно виховати дітей і забезпечити їм гідне майбутнє.

Однак, в той же час відповідач ОСОБА_2 вказує, що рішення суду про стягнення аліментів лише погіршить можливості позивача, щодо повноцінного забезпечення дітей, оскільки юридично зафіксує межі його участі в цьому.

З огляду на вказані вище обставини, відповідач ОСОБА_2 в своєму відзиві просить не ухвалювати рішенням в частині стягнення на користь позивача з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони 02 лютого 1990 року зареєстрували шлюб у Палаці реєстрації шлюбів та новонароджених, актовий запис № 424, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу.

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з позивачем та перебувають на повному її утриманні.

Судом встановлено, що подружнє життя сторін не склалося через втрату поваги, довіри, постійного психологічного та фінансового насилля з боку відповідача. Шлюбні стосунки між подружжям та ведення спільного господарства фактично припинені, відновлювати їх як відповідач, так і позивач наміру й бажання не мають.

Відповідно до положень ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що прямо вказано в ст. 24 цього Кодексу.

Як зазначає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Вказане свідчить, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також інтересам їхніх неповнолітніх дітей, які повинні виховуватись в атмосфері доброзичливості, комфорту та любові, тому, відповідно до ст. 112 СК України, шлюб між сторонами слід розірвати.

Окрім цього, судом встановлено, що відповідач, як батько неповнолітніх дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , добровільно матеріальної допомоги на утримання останніх, в достатньому розмірі, позивачу не надає, хоча це є його обов`язком. При цьому, відповідач, являється працездатним, працевлаштованим, інших дітей на своєму утриманні не має, інші стягнення на утримання непрацездатних осіб відсутні. Про наявність обставин, які свідчать про протилежне самим відповідачем ОСОБА_2 не заявлено.

В той же час, судом не приймаються до уваги надані відповідачем належно завірені копії виписки з карток, оскільки з відомостей таких не вбачається факт утримання ним його неповнолітніх дочок, а лише вказує на здійснення ним покупок в тих чи інших магазинах, або сплату комунальних послуг.

Окрім цього, з облікових записів зроблених відповідачем ОСОБА_2 власноручно не вбачається прямого виконання ним свого обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей, а вказує лише понесені витрати щодо придбання продуктів харчування, або наявність інших витрат.

Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач не виконує покладеного на нього обов`язку по утриманню малолітніх дочок, хоча зобов`язаний утримувати останніх до їх повноліття, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і в частині позовних вимог щодо щомісячного стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Приймаючи до уваги те, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

Окрім цього, з відповідача ОСОБА_2 відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню, на користь позивача, сплачений нею судовий збір за подання заяви про розірвання шлюбу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 105,109, 110,112,180-183, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 7, 8, 81, 83, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 ,, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02 лютого 1990 року, Палацом реєстрації шлюбів та новонародженим служби Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 424.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , працюючого старшим диспетчером в Диканській філії АТ "Полтаваобленерго", розташованої по АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 травня 2020 року і до досягнення кожною дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 /вісімсот сорок/ грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: