ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/3481/17 Головуючий суддя І інстанції Бондарєва І. В.
Провадження № 22-ц/818/2099/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші скарги та заяви в процесі виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря судового засідання Семикрас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2020 року, постановлену у складі судді Бондарєвої І.В., по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року Боржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В., в якій просив суд визнати неправомірними та незаконними дії останнього щодо відкриття виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні за виконавчим листом №645/3481/17 про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

В обґрунтування скарги, з урахуванням уточнення та доповнення, ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.10.2018 у справі №645/3481/17 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 24.03.2016 у розмірі 3000000,00 грн 00 коп., проценти за користування позикою у розмірі 467342 грн 47 коп., неустойку (пеню) у розмірі 99123 грн 29 коп., а всього стягнути 3566465 грн 60 коп.; стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 24.03.2016 у розмірі 1000,00 грн 00 коп.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 8000 грн 00 коп.

Постановою Харківського апеляційного суду від 18.10.2019 рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.10.2018 в частині стягнення з ОСОБА_1 скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ) на користь позивача суму боргу заборгованості за договором позики від 24.03.2016 в розмірі 3149467,21 грн 21 коп., яка складається з: 3000000,00 грн сума боргу; 149 467,21 грн відсотки за користування позикою за період з 24.03.2016 по 24.06.2016; в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Вважав, що дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В. щодо відкриття виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій є незаконними та неправомірними, оскільки у постанові Харківського апеляційного суду від 18.10.2019 чітко зазначене місце проживання ОСОБА_1 , що за адміністративно-територіальним поділом Луганської області відноситься до Новопсковського району, відповідно, і місцем виконання рішення є Новопсковський район Луганської області, а тому дії приватного виконавця Родіна Г.В. щодо прийняття до виконання виконавчого документу у цій справі суперечить ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова про зареєстроване місце проживання боржника, боржник зареєстрованим не значиться. Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.07.2019 відомості відносно боржника відсутні. При цьому відповідно до Інформаційної довідки №1027 дата видачі 27.10.2019 з Єдиного реєстру приватних виконавців України 16.07.2019 р. у ОСОБА_4 (Посвідчення приватного виконавця: №0034 від 06.06.2017) офіс приватного виконавця знаходиться за адресою: 61003, Харківська обл., Харків, вул. Кооперативна 22, кв. 112. Таким чином, при прийняття до виконання судового рішення у цій справі приватним виконавцем Родіном Г.В. було порушено вимоги ч. 2 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», згідно з якою приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Також вважав, що приватним виконавцем всупереч вимогам ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» не було належним чином повідомлено ОСОБА_1 про початок примусового виконання судового рішення, постанову про відкриття виконавчого провадження боржник не отримав.

Крім того, зазначив, що скаржником до Міністерства юстиції України було надіслано звернення про невідповідність дій приватного виконавця чинному законодавству України з проханням провести позапланову перевірку щодо дотримання приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Родіним Г.В. вимог законодавства у межах виконавчого провадження №59521262. Від Міністерства юстиції України було отримано відповідь з додатком, що Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області відповідно до ст. 34 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», п. 30 розділу III «Порядок організації та проведення перевірок діяльності приватних виконавців» Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої служби, приватних виконавців, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 №3284/5, проведено позапланову невиїзну перевірку. За результатами позапланової невиїзної перевірки щодо дотримання приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В. щодо здійснення виконавчого провадження №59521262 виявлено порушення вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 3 ст. 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Просив суд визнати неправомірними та незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В. щодо відкриття виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 (а.с.16-20, 35-38)

17 грудня 2019 року до суду від стягувача ОСОБА_2 надійшли заперечення на скаргу, мотивована тим, що відповідно до частини другої статті 24 та частини першої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачають право фізичних або юридичних осіб вільно обирати приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. У зв`язку з чим 10.07.2019 стягувач ОСОБА_2 звернувся до Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В. із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 645/3481/17, виданого 02.07.2019 Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 , (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 24.03.2016 в розмірі 3149467,21 грн.

До заяви стягувача, окрім вищезазначеного виконавчого листа № 645/3481/17, було надано копію довідки з місця роботи боржника, який отримує заробітну плату у TOB «ВІРЕКС ЕНЕРДЖІ», код ЕДРПОУ 40281969, за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 142.

Також зазначає, що системи державного та приватного виконання судових рішень не є рівноцінними та замінними. Так, для стягувача має значення звертатися до органу державної виконавчої служби чи до приватного виконавця, адже умови співпраці з державним та приватним виконавцем різняться. Звернення до приватного виконавця забезпечує стягувачу можливість користуватися такими гарантіями і можливостями: обов`язкове страхування цивільної відповідальності приватного виконавця; можливість фінансування виконавчих витрат на виконання за власний рахунок приватного виконавця (тоді як орган державної виконавчої служби у разі недостатності авансового внеску завжди вимагає покриття додаткових витрат стягувачем); можливість встановлення в договорі з приватним виконавцем іншого розміру додаткової винагороди чи авансового внеску, своєчасного покриття витрат, пов`язаних зі здійсненням виконавчих дій, тобто можливість передбаченим законом способом вплинути на ефективність примусового виконання важливого для нього рішення шляхом відповідної мотивації приватного виконавця. Наведена мотивація є неможливою у разі здійснення виконавчих дій органами державної виконавчої служби.

Примусова передача виконавчого провадження від приватного виконавця до органів державної виконавчої служби позбавить його, як стягувача, прав та гарантій, установлених законодавством.

Також вважав, що боржник намагається ввести суд в оману та затягує виконання виконавчого листа № 645/3481/17, у зв`язку просить суд відмовити в задоволенні скарги на дії приватного виконавця. (а.с.44-49)

17 грудня 2019 року до суду надійшли заперечення приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В., відповідно до яких останній просить відмовити у задоволені скарги в повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначив, що 10.07.2019 надійшов виконавчий лист № 645/3481/17, виданий 02.07.2019 Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який мешкає: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 суми боргу за договором позики від 24.03.2016 в розмірі 3149467,21 грн. Згідно заяви стягувача та наданої копії довідки, боржник працює та отримує заробітну плату у TOB «ВІРЕКС ЕНЕРДЖІ», за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 142.

Чинним законом не передбачено ані повноважень державного виконавця (рівно як і приватного виконавця) на перевірку достовірності та правдивості матеріалів звернення стягувача з приводу місця проживання, перебування, роботи, знаходження майна боржника, ані способу та приводу реалізації таких повноважень.

Тому дії виконавця стосовно сприйняття повідомлених стягувачем відомостей та поданих стягувачем документів у якості достовірних та правдивих не суперечать закону.

Також вважає, що обставини місця відкриття виконавчого провадження за загальним правилом об`єктивно не здатні самі по собі спричинити порушення суб`єктивних прав особи боржника або призвести до порушення матеріального інтересу боржника у виконавчому провадженні.

Оскільки в матеріалах звернення стягувача знаходились відомості про місце роботи боржника на території міста Харкова, то дії приватного виконавця з приводу відкриття виконавчого провадження не можуть бути визнані такими, що суперечать закону.

Вказав, що правовий висновок Верховного Суду з приводу застосування положень ст.ст.19, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження» в частині юридичних наслідків достовірності відомостей заяви стягувана про прийняття виконавчого документа до примусового виконання викладені у постанові від 23.01.2019р. по справі №820/838/17 (адміністративне провадження №К/9901/20155/18) і полягає у тому, що у виконавця відсутній обов`язок перевірки правдивості викладених стягувачем відомостей, зокрема, про місце знаходження боржника.

Отже, 10.07.2019 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим листом за адресами, зазначеними у виконавчому документі. 10.07.2019 було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця, в якій зазначена відповідна сума, яка передбачена Законом України «Про виконавче провадження». 18.07.2019 та 30.07.2019 боржнику було направлено виклики на адреси, які з`ясовані під час виконавчого провадження. Боржник на виклики не з`явився. 20.09.2019 приватним нотаріусом було направлено подання про розшук боржника-фізичної особи до Фрунзенського районного суду м. Харкова.

У зв`язку з чим просив суд, в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця Родіна Г.В. по виконавчому провадженню №59521262 - відмовити повністю. (а.с.59-62)

20 грудня 2019 року до суду від скаржника надійшли додаткові пояснення, відповідно до яких, останній вказує про допущену ним помилку у зазначенні дати ухвалення судового рішення, - постанови Харківського апеляційного суду від 18.04.2019, якою було задоволено частково подану ним апеляційну скаргу, а рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.10.2018 в частині стягнення з нього скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення. (а. с. 119-122)

В судовому засіданні приватний виконавець Родін Г.В., дії якого оскаржуються, проти скарги заперечував у повному обсязі, з мотивів, викладених у запереченнях. Також пояснив суду, що при його виході для вчинення виконавчих дій за місцем знаходження боржника за адресою: м. Харків, пр. Московський, буд. 142, ним не було знайдено місце роботи боржника, ТОВ «ВІРЕКС ЕНЕРДЖІ», оскільки там знаходиться дуже багато офісів інших підприємств. Також визнав, що згідно ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи так само, як і державний виконавець, окрім як за місцем роботи.

Представник стягувача ОСОБА_2 ОСОБА_5 проти скарги заперечував у повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати скаргу за його відсутності та задовільнити її в повному обсязі.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2020 року задоволено скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Г.В.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича щодо відкриття виконавчого провадження та здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 645/3481/17, виданим 02.07.2019 Фрунзенським районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за договором позики від 24.02.2016 у розмірі 3149467,21 грн.

В апеляційній скарзі приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Родін Г.В. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги, оскільки вона не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.

В обґрунтування скарги зазначено, що судом не було встановлено, знаходження боржника на теперішній час у місті Харкові, з тих підстав, що боржник не в змозі мешкати, за адресою реєстрації та вести справи у Товаристві, яке зареєстровано у місті Харків.

Вважає, що боржник навмисно ухиляється від виконання рішення.

Послався на те, що ОСОБА_2 надав з заявою копію довідки про те, що боржник працює та отримує заробітну плату у ТОВ «ВІРЕКС ЕНЕРДЖІ», код ЕДРПОУ 40281969, Харківська обл., м. Харків, пр. Московський, буд. 142.

На підставі викладеного вважає, що його дії у рамках виконавчого провадження були вчинені із дотриманням вимог законодавства.

Зауважив, що боржник, зазначивши місце своєї реєстрації, визнав, що умисно не отримував умисно не отримував надіслану йому кореспонденцію.

Також, виконавець послався на те, що боржник навмисно не з`являється в судові засідання задля затягування виконання рішення суду.

Вказав, що боржником не було належним чином доведено дату, з якої йому стало відомо про існування виконавчого провадження.

ОСОБА_1 надав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить останню залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Послався на те, що стягувач не позбавлений можливості звернутись до приватного виконавця, який провадить свою діяльність в межах виконавчого округу, в якому зареєстрований боржник.

Вказав, що приватному виконавцю ОСОБА_4 було відомо, що боржник не зареєстрований на території м. Харкова.

Зауважив, що порушення вимог законодавства ОСОБА_4 було встановлено за результатами позапланової невиїзної перевірки.

ОСОБА_2 також скористався правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, в якому просить її задовольнити.

Вказав, що оскільки ТОВ «ВІРЕКС ЕНЕРДЖІ», у якому працює боржник, знаходиться у м. Харкові, то це є достатньою підставою вважати, що боржник також проживає у м. Харкові.

Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2018 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 24.03.2016 у розмірі 3000000 грн 00 коп., проценти за користування позикою у розмірі 467342 грн 47 коп., неустойку (пеню) у розмірі 99123 грн 29 коп., а всього стягнуто 3566465 грн 60 коп. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 24.03.2016 у розмірі 1000,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 8000 грн 00 коп. (т. 1 а. с. 154-157)

Постановою Харківського Апеляційного суд від 18.04.2019 рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01 жовтня 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 суму заборгованості за договором позики від 24 березня 2016 року в розмірі 3 149 467,21 грн, яка складається з: 3 000 000 грн сума боргу; 149 467,21 грн відсотки за користування позикою за період з 24 березня 2016 року по 24 червня 2016 року. В іншій частині рішення суду залишене без змін. (т.1 а.с.247-250)

За вказаним рішенням 02.07.2019 Фрунзенським районним судом м. Харкова видано виконавчий лист № 645/3481/17 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 24.03.2016 у розмірі 3149467,21 грн. (т. 2 а. с. 64).

Як вбачається із змісту виконавчого документу, місцем проживання боржника ОСОБА_1 зазначено: АДРЕСА_2 .

10 липня 2019 року приватним виконавцем Виконавчого округу Харківської області Родіним Г.В. на підставі заяви стягувача ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59521262 та постанова про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди у розмірі 31494672 грн. на користь приватного виконавця Родіна Г.В. (т. 2 а. с. 63, 67, 76).

При цьому в обох постановах приватний виконавець Родін Г.В. зазначив адресу божника ОСОБА_1 як АДРЕСА_2 .

На виконання вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», вказані постанови були надіслані приватним виконавцем на дві адреси боржника: АДРЕСА_2 , та за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а. с. 71, 73).

Згідно довідки ТОВ «ВІРЕКС ЕНЕРДЖІ» від 30.10.2018, копія якої долучена до заяви стягувача ОСОБА_2 , ОСОБА_1 працює на посаді виконавчого директора ТОВ «ВІРЕКС ЕНЕРДЖІ» за основним місцем роботи (т. 2 а. с. 69).

Інформація стягувача про місце роботи боржника також підтверджена повідомленням Пенсійного фонду України про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, на запит приватного виконавця про останнє місце роботи ОСОБА_1 , а саме у ТОВ «ВІРЕКС ЕНЕРДЖІ», юридична адреса: м. Харків, проспект Московський, буд. 142, що належить до території Немишлянського району м.Харкова (т. 2 а. с. 80).

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції вказав, що провадження виконавчих дій приватним виконавцем за місцем роботи боржника, на відміну від державного виконавця, спеціальним Законом не передбачено, а тому приватним виконавцем було порушено вимоги п.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи боржника про не отримання ним копії постанов приватного виконавця від 10.07.2019 про відкриття виконавчого провадження та про стягнення винагороди нічим не спростовані, поштові повідомлення або розписки про вручення ОСОБА_1 вказаних постанов суду не надані, у зв`язку з чим строк на подання скарги, передбачений ст. 449 ЦПК України, пропущений боржником з поважних причин та підлягав поновленню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Наведе свідчить, що згадана норма права не передбачає право приватного виконавця прийняти виконавчий документ до виконання за місцем роботи боржника. При цьому доводи скарги про те, що боржник не зареєстрований на підконтрольній території України належним чином не підтверджено та спростовується відповідними відомостями з ДМС України та фактом отримання боржником поштової кореспонденції за адресою реєстрації місця проживання на підконтрольній Україні території.

Таким чином, доводи скарги не ґрунтуються на вимогах закону та висновків суду не спростовують, судом першої інстанції постановлено ухвалу із дотриманням вимог закону.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції на підставі ч. 1 ст. 375 ЦПК України залишає без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Родіна Геннадія Вікторовича залишити без задоволення.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 09 грудня 2020 року.

Головуючий В.Б. Яцина.

Судді колегії І.В. Бурлака.

А.В. Котелевець.