Номер справи 237/1999/20
Номер провадження 2/237/871/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.20 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кучко Я.Ю.,

при секретарі Махно Ю.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

за участю відповідача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в якому просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до повноліття дитини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач покладає наступне. 02 серпня 2011 року позивач уклала шлюб з відповідачем по справі, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку ОСОБА_6 2015 року народження, яка на теперішній час мешкає разом із матір`ю. Відповідач кошти на утримання дитини надає періодично та у не великому розмірі. На теперішній час ОСОБА_7 офіційно працює на ПАТ «Ліндзе Газ України» та має постійний заробіток. Стягнення аліментів у частці від доходу відповідача буде відповідати інтересам дитини.

Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 10.06.2020 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, що наведені в позовній заяві.

Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що ним досягнуто домовленості з позивачем про стягнення аліментів на утримання своєї доньки у розмірі 3000 гривень на місяць. Окремо відповідач наголошує на тому, що не зможе контролювати те, яким чином витрачаються позивачем грошові кошти у вигляді аліментів та вважає, що позивач буде витрачати ці кошти невідомо куди, в той час як відповідач бажає щоб дитина знала, що батько забезпечує її необхідними речами.

Дослідивши у судовому засідання матеріали справи, суд встановив такі обставини справи.

02.08.2011 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , про що 02.08.2011 року було зроблено відповідний актовий запис за № 36. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 ». Вказане підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 02 серпня 2011 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.10.2015 року.

Згідно довідок Курахівської міської ради Мар`їнського району Донецької області за № 426/12-13 та 425/12-13 від 19 травня 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_10 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 183 Сімейного кодексу Українип передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Судом встановлено, що позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання дитини 29 травня 2020 року.

При визначенні розміру аліментів суд на дотримання положень ст. 182 Сімейного кодексу України враховує матеріальний стан як позивача так і матеріальний стан відповідача, а саме те, що відповідач офіційно працевлаштований в ПАТ «Лінде Газ Україна», що свідчить про його стабільний дохід, відсутність відомостей про наявність у відповідача незадовільного стану здоров`я, відсутність відомостей про наявність на утриманні у відповідача інших дітей та зазначає про обов`язок обох батьків надавати матеріальну допомогу неповнолітній дитині та приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що буде відповідати розумності та справедливості.

Стосовно доводів відповідача щодо наявності добровільної сплати аліментів суд зазначає, що добровільна згода ґрунтується на вільному волевиявленні обох сторін, як платника так і отримувача аліментів, водночас виконання вказаної добровільної домовленості не забезпечується державним примусом з боку держави та у випадку прийняття відповідачем рішення про небажання сплачувати аліменти неповнолітня дитина залишиться без належного захисту її матеріального становища, водночас встановлення розміру аліментів рішенням суду призведе до недопущення вказаної ситуації та в забезпечить належний захист інтересів дитини.

При цьому з врахуванням визнання позивачем факту сплати аліментів з боку відповідача суд вважає даний факт встановленим, однак зауважує, що відповідачем не долучено до матеріалів справи жодних відомостей на спростування тверджень позивача та підтвердження власної позиції, про те, що ним сплачувались аліменти саме щомісячно, а не у довільному порядку, та саме у заявленому розмірі.

Посилання відповідача на те, що він не зможе контролювати витрати на аліменти суд відхиляє як неспроможні, оскільки цільове призначення сплати аліментів полягає в утриманні дитини, при цьому процесуальним законом не зобов`язано отримувача аліментів надавати саме платнику аліментів фінансовий звіт про те, яким саме чином ним використовуються отримані грошові кошти. При цьому суд зауважує, що контроль за цільовим використанням аліменітв здійснюється органом опіки та піклування в порядку ст. 186 СК України.

У випадку можливого порушення позивачем своїх батьківських обов`язків національне законодавство передбачає дієві способи захисту інтересів саме дитини, на користь якої сплачується грошові кошти. Окремо суд наголошує, що відповідачем жодним чином не доведено належними та допустимими доказами факту нецільового використання отримуваних раніше аліментів за добровільною домовленістю сторін.

Бажання відповідача про те, щоб дитина знала що батько піклується про неї жодним чином не пов`язане з питанням встановлення розміру аліментів, при цьому суд зазначає, що батько може самостійно за власним волевиявленням реалізовувати свої наміри по піклуванню за дитиною, зокрема визначити з позивачем дні побачень з дитиною, підтримувати як її духовний розвиток, так і матеріальний бік життя, зокрема купувати їй дитячі іграшки, солодощі тощо

Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263, 280 ЦПК України, ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 на утримання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј (однієї четвертої) з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29.05.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 27 листопада 2020 року.

Суддя Я.Ю. Кучко