ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 597/315/20Головуючий у 1-й інстанції Дудяк С.В.
Провадження № 22-ц/817/852/20 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 310000000
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Бершадська Г.В.

суддів - Ходоровський М. В., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

Усика І.І., Усик Л.М., їх представників та представника органу опіки і піклування

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 23 липня 2020 року (ухвалене суддею Дудяк С.В., повний текст якого складено 28 липня 2020 року) у цивільній справі № 597/315/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Заліщицької районної державної адміністрації Тернопільської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітньої донькою,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 11.07.2016 року між ним та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 . 04.09.2018 року рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області шлюб між ними було розірвано.

Після розірвання шлюбу дочка залишилася проживати з матір`ю.

Позивач стверджує, що сумлінно сплачує аліменти на користь відповідачки, однак остання систематично чинить йому перешкоди у спілкуванні та вихованні дочки. На багаторазові прохання позивачем відповідачки змінити своє ставлення до його участі у процесі виховання дитини, остання не реагує. Орган опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації розглянувши заяву позивача по даному факту 25.04.2019 року прийняв рішення, яким визначив порядок побачень позивача з дочкою, який погоджений також з відповідачкою. Однак, як стверджує позивач, вищевказане рішення відповідачка не виконує і надалі чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою.

На підставі наведеного ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідачку ОСОБА_2 не перешкоджати позивачу у спілкуванні з дочкою ОСОБА_4 , встановити йому графік участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дочкою наступним чином: кожну першу та третю суботу та неділю місяця за місцем проживання відповідачки: АДРЕСА_1 , без обмеження місця та часу прогулянок; кожні дошкільні (канікули в дитячому садочку) та шкільні літні канікули з 09 год. 01 липня по 31 липня з можливістю виїзду для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; кожні дошкільні (канікули в дитячому садочку) та шкільні зимові канікули з 09 год. 01 січня по 19 год. 08 січня з можливістю виїзду для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; кожні дошкільні (канікули в дитячому садочку) та шкільні весняні та осінні канікули у кількості 7 календарних днів на кожний період канікул з можливістю виїзду для відпочинку та оздоровлення дитини на території України; необмежене спілкування з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами телефонного, електронного та інших засобів зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною.

Рішенням Заліщицького районного суду Тернопільської області від 23 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено ОСОБА_1 графік участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступним чином:

кожну першу та третю суботу та неділю місяця за місцем проживання відповідачки, без обмеження місця та часу прогулянок;

з 01 липня по 31 липня кожного року без обмеження часу та місця прогулянок, в межах міста Заліщики Тернопільської області;

з 01 січня по 08 січня кожного року без обмеження часу та місця прогулянок, в межах міста Заліщики Тернопільської області;

у весняний та осінній періоди року протягом семи календарних днів без обмеження часу та місця прогулянок, в межах міста Заліщики Тернопільської області;

необмежене спілкування з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засобами телефонного, електронного та інших засобів зв`язку.

В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушенням судом норм процесуального права і невірне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині встановлення ОСОБА_1 графіку побачення з дочкою та встановити новий графік побачень з можливістю виїзду дитини разом з ним за межі м.Заліщики та перебування дитини разом з ним на території України.

Вказує про те, що він проживає в с.Гатне, Києво-Святошинського району, Київської області. Нерухомого майна в м. Заліщики у нього немає і постійний приїзд для побачень в м. Заліщики створює для нього додаткові перешкоди у спілкуванні з дитиною. На його думку він міг би забирати дитину та спілкуватися з нею поза межами м.Заліщики.

Зазначає, що рішення суду першої інстанції порушує баланс рівності між правами та обов`язками батьків, а саме протиправно обмежує батька можливості побачень з дитиною поза межами м. Заліщики, що в свою чергу не відповідає найкращим інтересам дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги заперечила і вказала, що враховуючи вік дитини, яка є занадто маленькою для відлучення її від матері суд ухвалив законне рішення та таке, що відповідає найкращим інтересам дитини.

Зазначила, що дочка часто хворіє вірусними та інфекційними захворюваннями. Має алергічний дерматит. алергічні реакції, потребує гіпоалергічної дієти та медикаментозного лікування сезонними курсами і контролю за її харчуванням та прийманням ліків.

Стан здоров`я дитини часто погіршується і дитина потребує стаціонарного лікування. В цей час дитина досить вразлива та не залишає, та не хоче залишати матір. Тривалі та без її участі зустрічі позивача з дочкою можуть негативно вплинути на її психологічний та фізіологічний стан здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав та навів доводи аналогічні викладеним в ній.

Додатково пояснив, що відповідач часто не відповідає на його дзвінки, не інформує про стан здоров`я доньки. На кілька дзвінків повідомляла, що дочка хвора і перебуває в лікарні. В один з таких разів він приїхав і відповідач з дитиною дійсно була в лікарні, однак не допускала його до дочки із-за чого у них виник конфлікт, але тілесних ушкоджень він їй не завдавав. Вважає, що в м.Києві можуть краще обстежити дочку ніж в м.Заліщики і він зможе забезпечити належне харчування і догляд.

Представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав і вказав, що з врахуванням рівності прав батьків щодо виховання та утримання дітей позивач має право на спілкування з донькою поза межами місця її постійного проживання.

ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечила опираючись на доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Додатково пояснила, що вона відповідала на дзвінки позивача. Дочка часто хворіє, особливо коли почала ходити в садок. В дочки проявляється алергія на багато зовнішніх подразників, організм реагує блюванням, піднімається ацетон і потрібно терміново надавати медичну допомогу.

Позивач рідко телефонує, вони окремо проживають з того часу коли доньці виповнилося п`ять місяців. Позивач навідував дочку лише три рази і ніколи не цікавився її здоров`ям.

Зазначила, що одного разу коли вона з дочкою перебували в лікарні до них прийшов відповідач та побив її за те, що вона не допускала його в маніпуляційну, коли дочці проводили внутрішньовенні ін`єкції.

Вона боїться позивача, намагається щоб при зустрічах з нею був хтось з знайомих, оскільки у відсутності третіх осіб позивач піднімає на неї руку. Крім того, позивач одного разу намагався викрасти дочку.

Представник відповідача апеляційну скаргу заперечила і вказала, що вона вступила в процес на стадії апеляційного розгляду і виявила, що відсутній висновок органу опіки і піклування з приводу заявлених вимог і тому ініціювала надання органом опіки і піклування нового висновку з приводу вимог позивача.

Вважає, що ОСОБА_3 ще досить маленька, часто хворіє, організм негативно реагує на алергени і при цьому необхідно негайно звертатися за медичною допомогою. Таким чином на даний час найкращим інтересам дитини відповідатиме її спілкування з батьком за встановленим судом графіком.

Представник органу опіки і піклування вказав, що за зверненням ОСОБА_2 орган опіки і піклування вивчав ситуацію, яка склалась та вирішив, що з врахуванням віку та стану здоров`я дівчинки, її алергічних станів та сильної прив`язаності до матері, найкраще буде встановити спілкування батька з дитиною у спосіб визначений судом.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення учасників судового процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Судом встановлено, що з 11.07.2016 року сторони перебували у шлюбі у якому ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась дочка ОСОБА_4 .

04.09.2018 року шлюб між сторонами розірвано і дочка ОСОБА_3 з часу припинення шлюбних відносин між сторонами проживає разом з матір`ю.

За заявою ОСОБА_1 рішенням органу опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації від 25.04.2019 року вирішено, що ОСОБА_1 має право на спілкування зі своєю дочкою ОСОБА_4 в дні та години за погодженням з мамою дитини ОСОБА_2 та в її присутності.

ОСОБА_4 перебуває на обліку з діагнозом L-23 (Алергічний дерматит). Має алергічні реакції на продукти червоного кольору, потребує гіпоалергічної дієти постійно та медикаментозного лікування сезонними курсами.

Задовольняючи позов частково і обмежуючи місце побачення батька з дитиною межами міста Заліщики суд виходив з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, віку дитини та стану її здоров`я.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою, десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі статтями 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У пункті 1 статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з пунктом 3 статті 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин першої - третьої статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Частинами першою та другою статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суд врахував найкращі інтереси дитини та принцип рівності прав батьків у вихованні дитини.

З врахуванням встановлених обставин у справі та зазначених норм права, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що зустрічі батька з дитиною в межах м.Заліщики є обґрунтованим, він підтверджений належними та допустимими доказами.

Критичній оцінці підлягають доводи апеляційної скарги про те, що протиправно обмежено батька можливості побачень з дитиною поза межами м. Заліщики, що в свою чергу не відповідає найкращим інтересам дитини.

Згідно матеріалів справи донька проживала з матір`ю тривалий час. Дочці лише три роки і для батька є необхідним налагодити довірливі відносини між батьком і дитиною, для чого необхідний час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування та формування емоційної прив`язаності дочки до батька. У разі налагодження довірливих відносин позивач не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про визначення такого способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Крім того, як встановлено судами стан здоров`я дитина на даний час не є таким, що дозволяє їй відлучатися на тривалий час від місця у якому вона перебуває на медичному обліку, де вона спостерігається у лікарів та де їй надається відповідна медична допомога з врахування обставин історії її хвороби.

Доводи апеляційної скарги про те, що постійний приїзд для побачень в м. Заліщики створює для ОСОБА_1 додаткові перешкоди у спілкуванні з дитиною колегією суддів оцінюються критично, оскільки життєві обставини, які виникли між батьками та те, що батько проживає у іншій місцевості не можуть бути підставою для скасування законного і обґрунтованого рішення суду.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Визначений судом першої інстанції графік побачень батька з дочкою відповідає зокрема і позиції органу опіки і піклування Заліщицької районної державної адміністрації щодо участі батька дитини у вихованні дочки.

Визначення судом першої інстанції саме такого способу участі у спілкуванні та вихованні дитини є таким, що відповідатиме віковим потребам дитини, її стану здоров`я, та за сумлінного відношення батька до виконання свого обов`язку, буде достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини.

Встановлюючи порядок побачень батька з дочкою, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над бажаннями батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дітьми, судом першої інстанції встановив спосіб та порядок спілкування батька з дитиною, який буде в повній мірі відповідати інтересам самої дитини та забезпечує батьку реалізацію своїх прав.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, які були в матеріалах справи, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду з мотивів наведених в ній.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони в межах ними понесених.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 390, 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 23 липня 2020 року залишити без змін.

Судові витрати покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 листопада 2020 року.

Головуючий Бершадська Г.В.

Судді: Шевчук Г.М.

Ходоровський М.В.