Дата документу 30.11.2020 Справа № 554/9229/20
Провадження № 2/554/2544/2020
30 листопада 2020 року м.Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави у складі
головуючого судді Андрієнко Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Карабаш О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-
У жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , у якій просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27 червня 2018 року, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 2000,00 грн. на тверду грошову суму в розмірі 3000,00 грн. щомісячно до повноліття дитини, починаючи з моменту пред`явлення позову; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 1989 року по 2009 рік. У 2012 році шлюб між сторонами був зареєстрований повторно. Рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 05 грудня 2017 року шлюб був розірваний.
Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей, двоє з яких досягли повноліття. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народився син ОСОБА_4 , який знаходиться на повному матеріальному утриманні позивача. 28 серпня 2019 року син змінив прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .
За рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27 червня 2018 року з ОСОБА_2 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 07 лютого 2018 року і до повноліття дитини. На підставі даного рішення був виданий виконавчий лист.
Проте розмір сплачуваних аліментів відповідачем на даний час не може в повній мірі забезпечити належний рівень життя дитини, оскільки з 2020 року ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання в університеті, має встановлений медичний діагноз, який передбачає лікування в медичному закладі. Тому процес навчання та потреба у періодичному лікуванні в медичних закладах, витрати на оренду житла у м.Києві, харчування, одяг, проїзд для утримання сина зумовлюють значні матеріальні затрати, які позивач не в змозі самостійно забезпечити, а суми аліментів в розмірі 2000 грн. є недостатньо.
За таких умов, з метою забезпечення нормального фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку дитини вважає, що розмір аліментів підлягає збільшенню до суми 3000 грн., яку відповідач здатний сплачувати, оскільки на даний час зареєстрований як фізична особа-підприємець та займається роздрібною торгівлею, за що отримує достатній дохід. За 2017 рік відповідач задекларував загальну суму доходу в розмірі 380100 грн. Крім того, відповідач має у приватній власності дві квартири, два гаражі, 1/2 незавершеного будівництва житлового будинку в м.Полтаві.
Посилається на ті обставини, що від утримання сина відповідач ухиляється, при цьому інших осіб на утриманні він не має. На підставі викладеного, з метою забезпечення рівності батьків щодо обов`язку утримання неповнолітньої дитини, позивач звернулась за судовим захистом.
Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 16 жовтня 2020 року по справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі (а.с.23-24).
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надала на адресу суду заяву, у якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с.36).
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином (а.с.35), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи, а також відзив на позовну заяву до суду не надходили.
Відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, та який не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди сторони позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши належну правову оцінку зібраним доказам, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
Непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини, закріпленим ст.51 Конституції України, є право на утримання батьками до досягнення нею повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.
Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі між собою та у вказаному шлюбі у позивача ОСОБА_1 (а.с.18) та відповідача ОСОБА_2 (а.с.12) ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.17).
Згідно з копією свідоцтва серії НОМЕР_2 , виданого 28 серпня 2019 року Шевченківським районним у місті Полтаві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, ОСОБА_7 змінив прізвище на ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №39 (а.с.13).
З матеріалів позовної заяви у їх сукупності видно, що неповнолітній ОСОБА_3 на даний час знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 , докази протилежного у справі відсутні.
Установлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27 червня 2018 року по справі №554/833/18 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 ; вирішено питання щодо судових витрат по справі.
Звертаючись до суду із позовом про зміну (збільшення) розміру аліментів на неповнолітню дитину, ОСОБА_1 посилається на ті обставини, що на даний час розмір стягуваної суми аліментів не відповідає сучасному стану доходів і витрат, втратив свою актуальність, а також не відповідає наявним мінімальним потребам дитини, що значно погіршило її матеріальний стан і суд погоджується з такими доводами позивача.
Також, з часу присудження аліментів до ухвалення даного рішення суду зріс прожитковий мінімум для неповнолітньої дитини, що має істотне значення, з огляду на це відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, і мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому, суд вважає, що розмір присуджених аліментів потрібно збільшити.
Відповідно до положень ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів не може заперечуватися, адже, з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим його здійсненням.
Виходячи зі змісту положень ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Наприклад, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Згідно з вимогами чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.
Із представлених суду документів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, офіційно працевлаштований, а саме зареєстрований фізичною особою-підприємцем (а.с.9), має постійний дохід, на праві власності йому належить нерухоме майно, зокрема, квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15-16), квартира за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.11), гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.14); інших аліментних зобов`язань не має. Наведені обставини відповідачем у встановленому порядку не були спростовані, а отже суд вважає їх переконливими.
Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.
У цьому контексті статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За приписами ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною 2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. При цьому, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Так, відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум, зокрема, для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як зазначено позивачем ОСОБА_1 , і не доведено протилежного, на її утриманні перебуває неповнолітній син, на утримання якого з батька стягуються аліменти лише в сумі 2000 грн., фактичний розмір якої є недостатнім та не забезпечує у відповідній мірі тих витрат, які позивач вимушена нести для забезпечення потреб дитини, викликаних здобуттям нею освіти, періодичним лікуванням у медичних закладах тощо, через що відбулись зміни її матеріального стану, й ці обставини відіграють суттєву роль в житті позивача та неповнолітньої дитини, що у відповідності із ст.192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду.
З огляду на встановлені обставини справи, а також враховуючи знецінення коштів внаслідок інфляції, постійного подорожчання усіх груп товарів для дітей, постійного зростання цін на продукти харчування, ліки та речі першої необхідності, при цьому потреби на дитину зросли, відтак збільшилися видатки на навчання, проживання, розвиток та інше, що виключає можливість забезпечувати належне та повноцінне утримання дитини з розміру аліментів, визначеному у рішенні суду від 27 червня 2018 року. Водночас, ці обставини не спростовані стороною відповідача.
Суд враховує дані про особу платника аліментів ОСОБА_2 , його матеріальний стан, з огляду на достатність заробітку (доходу) платника аліментів та за сукупності наведених вище обставин вважає, що розмір аліментів, які стягуються на неповнолітнього сина ОСОБА_8 , 2003 р.н., який проживає з матір`ю, підлягає збільшенню, виходячи з гарантій, закріплених чинним законодавством.
Отже, зважаючи на те, що аліменти мають своєю метою забезпечити нормальні матеріальні умови життя дитини, суд приходить висновку, що вимоги позивача в частині збільшення розміру аліментів на утримання дитини законні та обґрунтовані, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи та підлягають задоволенню.
Визначаючи такий розмір аліментів суд бере до уваги, що обов`язок утримувати дітей є рівною мірою обов`язком як батька, так і матері, а тому приходить до висновку, що розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з відповідача, потрібно збільшити з 2000 грн. до 3000 грн. у твердій грошовій сумі щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, оскільки саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
На переконання суду, даний розмір аліментів жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб неповнолітньої дитини, узгоджується з матеріалами справи та нормами чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини. Тоді як визначення аліментів у меншому розмірі порушить конституційні права, гарантії дитини та не забезпечить звичайних потреб та її достатній рівень життя, який їй гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у випадку задоволення судом позову про зміну розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи наведене, в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину у збільшеному розмірі саме з моменту пред`явлення позову суд вважає відмовити за безпідставністю, оскільки такі підлягають стягненню з дня набрання рішенням законної сили.
З метою правильного усвідомлення батьками їх прав та обов`язків щодо утримання своїх дітей, врегульованих на законодавчому рівні, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам закріплені ст.185 СК України обов`язки щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину, а також положення ст.192 СК України щодо зменшення або збільшення розміру аліментів за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Таким чином, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.
Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.3 ст.133 ЦПК України).
За змістом ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою правовою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи втрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Так, у позовній заяві визначений попередній розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла та очікує понести з розглядом справи у розмірі 2000 грн. витрат на правову (правничу) допомогу.
Проте позивачем до суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження понесення нею витрат на правничу допомогу у вказаному розмірі, а тому заявлена вимога задоволенню не підлягає за недоведеністю.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1 при подачі до суду позову про збільшення розміру аліментів звільнена від сплати судового збору.
За таких обставин, відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача судовий збір у сумі 840,80 грн. на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180, 181, 182, 191, 192 СК України, ст.ст.12, 13, 19, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.
Розмір аліментів, визначений рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27 червня 2018 року по справі №554/833/18 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 07.02.2018 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 , - збільшити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн. на користь позивача відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Відкликати без подальшого виконання раніше виданий виконавчий лист за рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 27 червня 2018 року у справі №554/833/18 (провадження №2/554/1339/2018) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 07.02.2018 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 04 грудня 2020 року.

Суддя: Г.В. Андрієнко