Справа № 132/2522/20
Провадження №22-ц/801/2222/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач :Войтко Ю. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

07 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді судової палати з цивільних справ Войтка Ю. Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року

в цивільній справі №132/2522/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

встановив:

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням залишено без задоволення.

Не погодившись із ваказаним рішення суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору як правонаступник потерпілої сторони у кримінальному провадженні.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 листопада 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху, оскільки ОСОБА_1 не надала документів, що підтверджують статус потерпілої у вказаному кримінальному провадженні. За таких обставин надано позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Роз`яснено, що у випадку невиконання вимог ухвали скарга буде вважатися неподаною та повернута особі, яка подала апеляційну скаргу.

На виконання вимог вказаної ухвали, 26 листопада 2020 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подала заяву до Вінницького апеляційного суду, в якій посилаючись на норми статті 55 КПК України, вказує, що суд дійшов помилкового висновку про необхідність сплати нею судового збору, оскільки вона як єдиний спадкоємець свого батька, ОСОБА_3 успадувала на лише майно, а й усі права - які він мав на час смерті та які могли виникнути у майбутньому, тому вимагає відкрити провадження за її апеляційною скаргою.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Ураховуючи наведене, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року не відповідає вимогам пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України і протягом зазначеного судом строку недоліки апеляційної скарги скаржником усунуті не були, суд вважає, що зазначену апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.

Суд роз`яснює скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2020 року в цивільній справі №132/2522/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко