КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року

м. Київ

справа № 761/26638/19-ц

провадження № 22-ц/824/2835/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Київ від 10 вересня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про захист прав споживача, визнання неправомірними відмови у наданні інформації, застосування заходів відповідальності, визнання неправомірними нарахування плати за послуги централізованого опалення, стягнення суми відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про захист прав споживача, визнання неправомірними відмови у наданні інформації, застосування заходів відповідальності, визнання неправомірними нарахування плати за послуги централізованого опалення, стягнення суми відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що він є споживачем послуг КП "Київтеплоенерго".

01 травня 2018 року внаслідок перерозподілу ринку, Київська міська рада (Київської міської державної адміністрації), без погодження із позивачем, делегувала функції надавача послуг центрального опалення, яким було Київенерго, іншій особа, а саме відповідачу - КП "Київтеплоенерго", після чого споживання опалення в будинку позивача зросло.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами надати детальний розрахунок нарахування послуг центрального опалення, але останній відмовив у наданні указаних розрахунків, посилаючись на конфіденційність запитуваної інформації. У зв`язку із зазначеним позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Печерського районного суду міста Київ від 10 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про захист прав споживача, визнання неправомірними відмови у наданні інформації, застосування заходів відповідальності, визнання неправомірними нарахування плати за послуги централізованого опалення, стягнення суми відшкодування моральної шкоди повернуто позивачу.

Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначав, що незважаючи на те, що позивач усунув недоліки апеляційної скарги, які було зазначено в ухвалі Печерського районного суду міста Київ від 23 серпня 2019 року, місцевий суд був переконаний, що недоліки апеляційної скарги усунуто неналежним чином.

Згідно із частиною 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини 1 статті 274 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем у повному обсязі не виконано ухвалу про залишення позовної заяви без руху та не указано жодних причин неможливості їх усунення.

Колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, 05 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про захист прав споживача, визнання неправомірними відмови у наданні інформації, застосування заходів відповідальності, визнання неправомірними нарахування плати за послуги централізованого опалення, стягнення суми відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Печерського районного суду міста Київ від 23 серпня 2019 року указану позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Залишаючи позовну заяву без руху, суддею Печерського районного суду міста Київ зазначено, що у порушення вимог частини 1 статті 177 ЦПК України, позивачем до позовної заяви не додано її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи.

04 вересня 2019 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, в якій надав пояснення щодо недоліків позовної заяви.

Так, на думку позивача, ним було виконано вимоги ухвали Печерського районного суду міста Київ від 23 серпня 2019 року, шляхом направлення на електронну пошту відповідача копії позовної заяви із копіями документів доданими до неї. На підтвердження чого, позивач надав суду скриншот поштової електронної скриньки.

Ухвалою Печерського районного суду міста Київ від 10 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу оскільки стороною заявника залишено не виконаним судове рішення про залишення позовної заяви без руху і жодних причин неможливості усунення недоліків не наведено.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України, статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом зазначеної норми особа, яка звертається до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів, повинна дотриматися встановленого цивільним процесуальним кодексом порядку, в тому числі щодо форми, змісту позовної заяви, сплати судового збору, тощо.

Відповідно до частини 1 статті 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Згідно із частиною 1 та частиною 2 статті 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Згідно з частино 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Положеннями частин 1, 4 8 статті 14 ЦПК України передбачено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Разом з тим, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28 лютого 2019 року № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомляє про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 01 грудня 2018 року). Таким чином, після публікації цього оголошення зміни, передбачені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», пов`язані з початком функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної систем, не набувають чинності. До того ж, тестова експлуатація вказаних підсистем та модулів ЄСІТС, підключення до яких буде здійснюватися поступово, згідно з окремими наказами ДСА України, виключає їх повноцінне функціонування.

Згідно із підпунктом 15.1 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі. Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 серпня 2019 року у справі №761/11057/18.

Отже, позивач мав надати суду копії позовної заяви та доданих документів до неї відповідно до кількості учасників справи у паперовій формі, а не надсилати особисто на електронну адресу, оскільки зміни, передбачені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», пов`язані з початком функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної систем, не набули чинності.

З огляду на викладене, колегія судді погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання неподаною та повернення позовної заяви особі, яка її подала, оскільки в установлений судом строк недоліки позовної заяви не усунуті.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви (частина сьома статті 185 ЦПК України).

Рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належним їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки ухвала Печерського районного суд міста Київ від 10 вересня 2019 року у даній справі в частині відмови у задоволені клопотання про передачу справи до Дарницького районного суду міста Київ не оскаржується, предметом апеляційного оскарження є перевірка оскаржуваної ухвали лише в частині повернення позовної заяви позивачу у зв`язку із не усуненням недоліків.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду міста Київ від 10 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба