Справа № 716/1614/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.11.2020 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

за участю секретаря Кульки О.М. ,

позивача- ОСОБА_1 ,

відповідачки- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , територіальної громади с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до територіальної громади с.Веренчанка, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадщини за заповітом .

Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якого входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 . Згідно заповіту від 19.03.1988, посвідченого секретарем виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, ОСОБА_3 усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 . Спадкоємців, які б мали право на обов"язкову частку при спадкуванні за заповітом не має.

Позивач посилається на те, що він як спадкоємець спадкового майна ОСОБА_3 за заповітом, спадщину прийняв вчасно, оскільки проживав із спадкодавцем до її смерті та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була заведена спадкова справа щодо майна померлої ОСОБА_3 .

Маючи намір оформити свої спадкові права, позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_3 .

Відсутність належним чином офрмлених правовстановлюючих документів на спадкове майно є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, позивач змушений в судовому порядку визнавати право власності на спадщину.

В підготовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позов повністю.

Віповідачка- ОСОБА_2 проти задовлення позову не заперечувала.

Представник територіальної громади в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Відповідно до вимог ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, приймаючи визнання відповідачами позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що вбачається з копіїповторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.07.2019 .

Відповідно до ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За правилами ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому прийняття спадщини частинами не можливе.

Згідно копії заповіту від 19.03.1988, посвідченого секретарем виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області та зареєстрованого в реєстрі за №10, який на час відкриття спадщини змінений та скасований не був, ОСОБА_3 зробила розпорядження своїм майном, а саме: усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Встановлено, що спадкоємців, які б мали право на обов"язкову частку при спадкуванні за заповітом відсутні.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1268, ч.1 ст.1273, ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки проживав із померлою на час відкриття спадщини, а також звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу №203/2019. Вказане підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57001922 від 26.07.2020 .

Згідно ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на згаданий житловий будинок позивач звернувся до державної нотаріальної контори із відповідною заявою, однак у видачі свідоцтва нотаріусом було відмовлено, оскільки не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на згадане майно за ОСОБА_3 , що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 22.01.2020 .

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських та міських радах визначався згідно інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РС, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР, 31.01.1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 р. №56.

В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у по господарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

В п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадянна житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Згідно довідки Веренчанської сільської ради №2926 від 21.11.2019 вбачається, що житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 . Зазначене також підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 22.03.1988, згідно якого ОСОБА_1 являється спадкоємцем 1/2 частини житлового будинку, що розташований в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; свідоцтвом про право власності від 22.03.1988 , згідно якого ОСОБА_3 являється власником 1/2 частини житлового будинку, що розташований в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, як частка в спільному майні, набутому названим подружжям за час шлюбу. Із вказаних свідоцтв вбачається, що вони підлягають реєстрації у виконкомі Веренчанської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області.

Встановлено, що ОСОБА_3 за життя отримала свідоцтво про право власності на 1/2 частку спірного будинку, однак не зареєструвала його належним чином.

На даний час позивачем, як спадкоєцем майна померлої ОСОБА_3 за заповітом, виготовлено технічний паспорт на житловий будинок. Згідно характеристики будинку, господарських будіваель та споруд , житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований по АДРЕСА_1 побудовані у 1951-1975 роках. Згідно висновку про вартість майна, дійсна вартість вказаного будинковолодіння становить 122610 грн.

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1235, 1268, 1269, 1270, 1272, 1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», керуючись ст. ст. 7, 10, 12, 13, 200, 206, 35, 259, 263 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку житлового будинку з належними до нього господарськими та побутовими будівлями і спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок літ.А загально площею 40,50 кв.м. , житловою площею 32,20 кв.м., підвал літ. Г/ПД, сарай літ.Б, літня кухні літ.В, сарай літ. Г, літня кухня літ. Д, сарай літ. Ж.З.Л., вбиральня літ.М, криниця літ.К, огорожа, хвіртка-ворота, хвіртка №1-4 в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін по справі:

позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( НОМЕР_2 ), житель АДРЕСА_1 ;

відповідачі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( НОМЕР_3 ), жителька АДРЕСА_2 ;

територіальна громада с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області, с.Веренчанка вул. Т.Шевченка, 80 Заставнівського району Чернівецької області .

Повний текст рішення складено 07.12.2020 .

Суддя О.Пухарєва