Справа № 286/1490/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю державного виконавця Ковальчук М. Є.,

начальника Овруцького ВДВС Саранчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук Марини Євгенівни, в особі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та в особі управління Державної казначейської служби України в Овруцькому районі про визнання протиправною бездіяльності у виконавчому провадженні №53420734 старшого державного виконавця Ковальчук Марини Євгенівни Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), посадових осіб Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та відшкодування моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом та просить по уточнюючій позовній заяві поновити строк на оскарження, визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Ковальчук Марини Євгенівни Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та посадових службових осіб Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53420734, а також стягнути на її користь з Державного бюджету України солідарно з Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та посадових службових осіб Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) через управління Державної казначейської служби України в Овруцькому районі моральну шкоду у розмірі 250000 грн., мотивуючи тим, що 11.02.2017 вона звернулася із заявою до Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №286/2210/16-ц, виданого 06.02.2017 Овруцьким районним судом Житомирської області про стягнення з боржника - ОСОБА_2 на користь її - ОСОБА_1 65 942 грн. 10 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди та 3853 грн. 30 коп. судових витрат, а також арешту майна боржника, зобов`язання боржника протягом 5-ти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно, провести перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк, здійснити реєстрацію обтяжень боржника, у разі невиконання боржником законних вимог державного виконавця вирішити питання про притягнення до адміністративної відповідальності в порядку ст. 188-13 КУпАП, у разі неявки боржника до державного виконавця - вжити заходів для застосування приводу та інше. З метою повного та своєчасного виконання рішення суду вона у вказаній заяві зазначила конкретне майно боржника - ОСОБА_2 , надавши копії підтверджуючих документів, та направила її з описом та повідомленням про вручення.

Державним виконавцем Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області Ковальчук М.Є. 16.02.2017 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за №53420734.

Проте, державним виконавцем Ковальчук М.Є. під час виконання виконавчого провадження вчинено бездіяльність, а саме: не вчасно вжила заходів щодо накладення арешту на земельні ділянки (паї) боржника ОСОБА_2 , з порушенням з 16.02.2017 по 09.03.2017, тобто бездіяльність тривала 21 день; не вчасно вжила заходів щодо накладення арешту на будинок та дві земельні ділянки біля нього за адресою: АДРЕСА_1 , постанова про опис та арешт майна винесена лише 23.06.2017, тобто бездіяльність тривала в даному випадку 96 днів; взагалі не вжила заходів щодо накладення арешту на погосподарські споруди, на особисте майно боржника взагалі, не зважаючи, що боржник є єдиним власником вказаного домогосподарства; не зобов`язала ПП «ІМПАК» надати інформацію про розмір орендної плати та не здійснила стягнення на отриману боржником орендну плату, отриману від ПП «ІМПАК» за 5 земельних ділянок (паїв), тобто бездіяльність тривала з 16.02.2017 по 03.10.2017 та з 02.04.2019; не вжила належних заходів до боржника в порядку ст.188-13 КупАП шляхом складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та невідкладно не відправила його до суду для розгляду в зв`язку з неподанням ОСОБА_2 протягом 5-ти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларації про доходи та майно та за неявку без поважних причин, тобто бездіяльність тривала з 16.02.2017 по 03.10.2017 та з 02.04.2019; не вживала заходів щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника, а саме: будинку АДРЕСА_1 , і лише після оскарження бездіяльності начальника відділу Саранчук Н.А. державним виконавцем було внесено подання про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника - будинок 27.06.2017, тобто бездіяльність тривала з 16.02.2017 по 27.06.2017, що становить 131 день; вкотре не вчинила виконавчих дій та бездіяла, не подавши на адресу судді клопотання про негайний розгляд подання, тобто бездіяльність тривала з 23.06.2017 до 11.07.2017, в сукупності 18 днів; не вказала в поданні 2 земельні ділянки біля будинку, не вживались заходи щодо звернення стягнення на них, тобто бездіяльність тривала з 16.02.2017 по даний час; не вжила належних дій щодо оскарження незаконної ухвали відносно питання надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 , не належно оформила апеляційну скаргу, не оплативши її судовим збором, не надала грунтованих заперечень на касаційну скаргу боржника ОСОБА_2 , усунулася від підтримання як апеляційної скарги так і касаційної скарги; жодних заходів щодо оформлення земельних ділянок, шляхом присвоєння кадастрових номерів, виготовлення технічної документації на будинок для їх подальшої реалізації не вжила, чим вчинила бездіяльність з 16.02.2017 по 03.10.2017 та з 02.04.2019; листом №11981 від 03.06.2019 їй, не зважаючи на постанову Верховного Суду від 22.04.2019, якою надано дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржниці, їй відмовляють у зверненні стягнення, обгрунтовуючи тим, що їй частково кошти відшкодовано.

Тому, вона - позивач, змушена була неодноразово звертатися із заявами до державного виконавця про виконання тих чи інших виконавчих дій, про стан виконання судового рішення, проте її заяви не розглядались, рішення ніякого державний виконавець не приймав, вона була вимушена за захистом своїх права звертатися із скаргами до начальника головного територіального управління юстиції в Житомирській області.

Крім того, працівниками управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Житомирській області (Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) вчинено бездіяльність, яка полягає у відсутності контролю щодо оскарження незаконної ухвали від 11.07.2017, усунення від підтримання апеляційної скарги та участі у судових засіданнях як в суді апеляційної інстанції так і касаційній; яка полягає у відсутності контролю щодо не подання в установленому законом порядку касаційної скарги та не надання грунтованих заперечень на касаційну скаргу боржниці ОСОБА_2 чим вчинено бездіяльність.

Вона вважає, що відповідачі своєю бездіяльністю не забезпечили своєчасне, належне й повне виконання рішення суду, чим завдали їй моральної шкоди, яка полягала в перенесених душевних і моральних стражданнях, нервових стресах та погіршенні самопочуття, яких вона вимушено зазнала у зв`язку з порушенням її конституційних, законних прав на виконання остаточного рішення суду, яким їй присуджено грошові кошти з боржника, необхідності відстоювати у судах своїх прав з 2013 року та не мати можливості отримати і використати присуджені у судовому порядку кошти з боржника у зв`язку із неправомірною бездіяльністю органу державної влади, на який законом покладено обов`язок по примусовому виконанню рішення суду з 2017 року. Враховуючи характер, глибину та тривалість її моральних страждань, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, час та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану просить стягнути на її користь завдану моральну шкоду в розмірі 250000 грн..

Відповідач - Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) надало відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в повному обсязі у задоволенні її позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість. Вказали, що позивачкою на підтвердження протиправних дій посадових осіб Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) не надано рішення суду, яким встановлено протиправність (неправомірність) рішень, дій чи бездіяльності таких осіб, чи будь-якого іншого документального підтвердження протиправного діяння, що могло б спричинити завдання стверджувальної моральної шкоди.

Єдиним посиланням на вчинення протиправного діяння посадовими особами Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у позовній заяві визначено відсутність контролю з боку управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо оскарження судових рішень органом ДВС та участі у судових засіданнях працівниками ДВС, які відбувалися у 2017 році.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області () знаходиться у стадії припинення з 18.10.2019. Станом на 10.07.2020 ліквідація установи не завершена, дана юридична особа не припинена, її правонаступника не визначено. Тому Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) є неналежним відповідачем у даній справі.

Разом із тим, позивач не надала суду належних та допустимих доказів, що підтверджують наявність заподіяної моральної шкоди та причинного зв`язку між цією шкодою та бездіяльністю посадових осіб Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Не обґрунтовано суму моральної шкоди, яку позивач вимагає стягнути.

Звертають увагу суду, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.08.2017 було зупинено виконання рішення апеляційного суду Житомирської області від 24.01.2017 до закінчення касаційного провадження. Виконавче провадження було поновлено 02.04.2019 у зв`язку із закінченням касаційного провадження та винесенням постанови від 06.03.2019. На момент подання позовної заяви про стягнення моральної шкоди виконавче провадження закінчено на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним фактичним виконанням.

Відповідач - Овруцький районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) також надав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в повному обсязі у задоволенні її позовних вимог за безпідставністю, зазначивши, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №53420734 з примусового виконання виконавчого листа за №286/2210/16-ц від 06.02.2017, виданого Овруцьким районним судом Житомирської області про стягнення з боржника - ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 65 942 грн. 10 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди та 3853 грн. 30 коп. судових витрат.

16.02.2017 державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої надіслано сторонам, та винесено постанову про арешт майна боржника, відомості щодо якої внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В ході здійснення виконавчого провадження державним виконавцем постійно вживалися заходи з метою виконання рішення суду у спосіб та в порядку, які встановленні виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження». Зокрема, здійснювалося стягнення із пенсії боржника, проводилося утримання боргу із орендної плати, яку отримувала боржник, були вжиті заходи та накладені арешти на нерухоме майно та земельні ділянки боржника, що свідчить про відсутність бездіяльності зі сторони Овруцького РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Чинне законодавство не передбачає граничних термінів здійснення виконавчого провадження.

03.10.2017 державним виконавцем було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.08.2017 про зупинення виконання рішення апеляційного суду Житомирської області від 24.01.2017 до закінчення касаційного провадження. 02.04.2019 державним виконавцем винесено постанову про поновлення вчинення виконавчих дій. Після поновлення провадження виконавцем вчинялися ряд дій, спрямованих на виготовлення технічної документації на земельну ділянку площею 0,31 га для ведення особистого (підсобного) господарства: направлялися запити до Коростенського МБТІ, Архівного сектору РДА, Словечанської сільської ради).

Щодо звернення стягнення на земельну ділянку, яка знаходиться під будинком, та будинок, повідомили, що після поновлення виконавчого провадження боржником самостійно було сплачено кошти в сумі 36000 грн, з яких 32727 грн.27 коп. було перераховано на користь стягувача - ОСОБА_1 .. Після чого заборгованість за рішенням суду становила 38697 грн. 40 коп. і згідно ч.7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду, що заборгованість не перевищувала 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснювалося.

Щомісячно з пенсії боржника були стягнуті та перераховані на користь стягувача кошти. Крім того, ОСОБА_2 самостійно сплачувала кошти на депозитний рахунок відділу для погашення боргу. На момент подання заяви про стягнення моральної шкоди, виконавче провадження закінчено 12.05.2020 на підставі п.9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», так як борг згідно виконавчого документа стягнуто в повному обсязі.

Крім того, позивачем не обгрунтовано суму моральної шкоди. Шкода в розмірі 250000 грн. не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Управління Державної казначейської служби України в Овруцькому районі відзиву на позов не подало.

Позивач в судове засідання не з`явилася, але надала клопотання в якому просить розгляд справи проводити без її участі. В судовому засіданні 02.10.2020 була присутня та свої позовні вимоги підтримувала з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача - Овруцького РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві.

Представники відповідачів: Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та управління Державної казначейської служби України в Овруцькому районі в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням та розпискою про отримання судової повістки.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши в судовому засіданні письмові докази, наявні в матеріалах справи, та оглянувши матеріали виконавчого провадження, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України законодавець серед основних засад судочинства закріпив обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч.1 ст. 18 ЦПК України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, що ратифіковано Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997.

Порядок судового контролю за виконанням судових рішень регламентовано розділом VII ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

У п.16 Постанови від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час під час виконання судових рішень у цивільних справах» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до статті 385ЦПК (чинна редакція стаття 449 ЦПК України) скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

В постанові від 25.03.2020 у справі №175/3995/17-ц Верховний Суд зазначив, що триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у разі: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконання обов`язку відповідним суб`єктом. Таким чином, бездіяльність виконавця є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» закріплені права та обов`язки державного виконавця.

Зокрема, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що 11.02.2017 ОСОБА_1 звернулася із заявою до Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №286/2210/16-ц, виданого 06.02.2017 Овруцьким районним судом Житомирської області про стягнення з боржника - ОСОБА_2 на користь її - ОСОБА_1 65 942 грн. 10 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди та 3853 грн. 30 коп. судових витрат, а також арешту майна боржника, зобов`язання боржника протягом 5-ти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно, провести перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк, здійснити реєстрацію обтяжень боржника, у разі невиконання боржником законних вимог державного виконавця вирішити питання про притягнення до адміністративної відповідальності в порядку ст. 188-13 КУпАП, у разі неявки боржника до державного виконавця - вжити заходів для застосування приводу та інше. З метою повного та своєчасного виконання рішення суду вона у вказаній заяві зазначила конкретне майно боржника - ОСОБА_2 .. До заяви долучено копії підтверджуючих документів, а саме: інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 27.01.2017, довідку виконкому Словечанської сільської ради та повідомлення Овруцької ДНК (а.с. 14-18).

Вказана заява зареєстрована у відділі ДВС 15.02.2017 і за нею старшим державним виконавцем Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Ковальчук М.Є. 16.02.2017 було відкрите виконавче провадження №53420734 з примусового виконання виконавчого листа за №286/2210/16-ц від 06.02.2017, виданого Овруцьким районним судом Житомирської області про стягнення з боржника - ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 65 942 грн.10 коп. матеріальної шкоди, 5000 грн. моральної шкоди та 3853 гривень 30 копійок судових витрат. При цьому, було зобов`язано боржника надати декларацію про доходи та майно та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї недостовірних відомостей (а.с.19 + зворот).

Оглянуті матеріали виконавчого провадження свідчать, що 16.02.2017 старшим державним виконавцем винесено і постанову про арешт майна боржника. 23.02.2017 - направлено запити до відділу держземагенства в Овруцькому районі, Коростенського МБТІ, Територіального сервісного центру, Словечанської сільської ради з проханням терміново надати інформацію про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником - ОСОБА_2 , а також направлено виклик боржнику з зобов`язанням подання ряду документів.

За допомогою програмного забезпечення АСВП державним виконавцем 23.02.2017 також були сформовані запити до Пенсійного фонду України з метою отримання інформації - чи отримує боржник пенсію та чи перебуває в трудових відносинах і до Державної податкової служби з вимогою повідомити про джерела отримання доходів боржника, та номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах.

06.03.2017 було винесено постанову про звернення стягнення на пенсію боржника та направлено на виконання до Головного управління Пенсійного фонду м. Житомира.

09.03.2017 прийнято рішення про державну реєстрацію обтяження - арешту майна на підставі постанови про арешт майна від 16.02.2017.

13.03.2017 боржником ОСОБА_2 подано заяву про зупинення виконавчого провадження в зв`язку з поданням нею касаційної скарги.

23.03.2017 надійшла відповідь Словечанської сільської ради щодо відсутності реєстрації права власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 після звернення позивача від 16.03.2017 (а.с.24).

07.04.2017 позивачем - ОСОБА_1 направлено звернення на ім`я начальника Овруцького районного відділу ДВС Саранчук Н.А. з проханням вжиття заходів до боржника - ОСОБА_2 з метою повного та своєчасного виконання рішення суду (а.с.26-27).

Боржникові після цього 28.04.2017, 05.05.2017 надсилалися виклики з вимогою з`явитися до ВДВС для надання пояснень з приводу невиконання рішення суду та надання ряду документів.

17.05.2017 боржником надано пояснення , що вона не могла з`явитися на виклики виконавця та подати декларацію, так як є людиною похилого віку, постійно хворіє і не може вільно пересуватися, тільки за допомогою палиць. До пояснення додала декларацію.

На вищевказане звернення позивача від 07.04.2017 25.05.2017 начальником Овруцького районного відділу ДВС Саранчук Н.А. надано відповідь про вжиті заходи по виконанню рішення суду (а.с.29).

22.05.2017 позивачем було знову надіслано звернення на ім`я начальника Овруцького районного відділу ДВС Саранчук Н.А. з проханням вжиття заходів до боржника - ОСОБА_2 з метою повного та своєчасного виконання рішення суду, а саме отримати у встановленому законом порядку ухвалу суду щодо примусового входження до житла боржниці та звернути стягнення на житловий будинок та земельні ділянки, на яке 22.06.2017 начальником Овруцького районного відділу ДВС Саранчук Н.А. надано відповідь про вжиті заходи по виконанню рішення суду (а.с.30-35).

22.06.2017 подано подання до суду старшим державним виконавцем про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника та 23.06.2017 винесено постанову про опис та арешт майна боржника.

06.06.2017 ОСОБА_1 було подано скаргу в порядку ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» на відповідь №6144 від 25.05.2017 начальника Овруцького районного відділу ДВС, в якій вона просила вжити заходів відповідно до ст. 188-13 КУпАП та скласти протокол про адміністративне правопорушення в зв`язку з порушенням ОСОБА_2 ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження», а також вжити заходів по арешту та звернення стягнення на житло боржника. При цьому, скаржник вказувала, що дана її скарга не має на меті покарати працівників Овруцького відділу ДВС ГТУЮ у Житомирській області, а хоче усунути порушення закону, покарати боржника і щоб рішення суду було виконано відповідно до норм чинного законодавства. Листом від 05.07.2017 повідомлено наслідки розгляду скарги та про вжиті заходи по виконанню рішення. Будь-яких вказівок про виявлення порушень вимог закону в ході здійснення виконавчого провадження, вказівок виконавцю на їх виправлення лист не містив. (а.с. 37-43).

Матеріали виконавчого провадження свідчать, що державним виконавцем неодноразово (28.04.2017, 22.06.2017) надсилалися запити до ПП «ІМПАК» з проханням надати на адресу відділу копії договорів оренди землі, укладених з ОСОБА_2 , та повідомити розмір орендної плати, а також порядок отримання нею коштів, для звернення стягнення на кошти за оренду землі.

19.06.2017 до Коростенського МБТІ було надіслано заяву з проханням виготовити технічну документацію на житловий будинок по АДРЕСА_1 та повідомити про вартість оплати за виготовлення технічної документації.

03.10.2017 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.08.2017 про зупинення виконання рішення апеляційного суду Житомирської області від 24.01.2017 до закінчення касаційного провадження.

02.04.2019 на підставі заяви стягувача - позивача виконавче провадження було поновлено (а.с. 61-63).

21.05.2019 позивачем направлено звернення на ім`я начальника Овруцького районного відділу ДВС Саранчук Н.А. з проханням прискорення виконання рішення суду, на яке 03.06.2019 начальником Овруцького районного відділу ДВС Саранчук Н.А. надано відповідь про вжиті заходи по виконанню рішення суду, неможливість звернення стягнення на земельну ділянку, яка знаходиться під будинком, та будинок, оскільки після поновлення виконавчого провадження боржником самостійно було сплачено кошти в сумі 36000 грн, з яких 32727 грн.27 коп. було перераховано на її користь - стягувача. Після чого заборгованість за рішенням суду становила 38697 грн. 40 коп. і згідно ч.7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду, що заборгованість не перевищувала 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не можливе (а.с. 74-76).

Крім того, матеріали провадження свідчать, що після поновлення виконавчого провадження виконавцем здійснювалося стягнення із пенсії боржника, проводилося утримання боргу із орендної плати, яку отримувала боржник, вживалися дії по виготовленню технічної документації на земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства, боржником добровільно сплачувалися кошти на погашення боргу.

12.05.2020 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, так як борг згідно виконавчого документа було стягнуто в повному обсязі та перераховано на рахунок стягувача.

Оцінюючи дії державного виконавця, суд відмічає, що в ряді випадків, зокрема звернення до суду з поданням про надання дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно боржника, накладення арешту на майно боржника, виготовлення технічної документації здійснювалося лише після звернень стягувача.

Однак, як вказує сама позивач в позовній заяві, бездіяльність була припинена у вищезазначені строки. На момент звернення позивача до суду - 02.06.2020 виконавче провадження було закінчено в зв`язку з повним перерахуванням боргу на її рахунок.

Враховуючи правовий висновок Верховного Суду, наведений в постанові від 25.03.2020 у справі №175/3995/17-ц, зважаючи, що державним виконавцем виконувалися обов`язки, відразу ж після звернень позивача, про що вона повідомлялася у відповідях на її звернення, суд приходить до висновку, що триваюче правопорушення - бездіяльність була припинена після вчинення кожної конкретної дії. Відповідно з вказаних дат і розпочинався початок перебігу строку на оскарження бездіяльності.

Крім того, зміст ч.2 ст. 451 ЦПК України, якою передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), свідчить, що дія вказаної правової норми направлена саме на усунення порушень, поновлення прав заявника.

Не вирішення виконавцем питання притягнення боржника до відповідальності за ст. 188-13 КУпАП, суд не може покласти в основу рішення по справі, так як вказана норма є певним інструментом процесуального примусу для забезпечення виконання рішення суду, а тому на даний час вказана обставина не має правового значення.

Таким чином, оскільки бездіяльність виконавця була припинена в кожному конкретному випадку вжиттям відповідних заходів, рішення суду виконане на момент звернення до суду, будь-які рішення, якими б бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб була визнана неправомірною, суду не надані, тому відсутні правові підстави для висновку про порушення права заявника на доступ до правосуддя на час розгляду цієї справи та для задоволення позову в частині поновлення строку і визнання протиправною бездіяльності старшого державного виконавця Ковальчук Марини Євгенівни Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та посадових службових осіб Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) під час здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні №53420734.

Оскільки, вимога про стягнення моральної шкоди є похідною вимогою, належним доказом протиправних (неправомірних) рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця є, як правило, відповідне судове рішення (вирок) суду, що набрало законної сили, або відповідне рішення вищестоящих посадових осіб державної виконавчої служби, яке в даному випадку відсутнє, то відповідно вона теж задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в позові - на позивача.

Відтак, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову судовий збір в розмірі 3340 гривень 80 копійок, який сплачено позивачем в дохід держави, покладається на неї.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до держави Україна в особі старшого державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Ковальчук Марини Євгенівни, в особі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та в особі управління Державної казначейської служби України в Овруцькому районі про визнання протиправною бездіяльності у виконавчому провадженні №53420734 старшого державного виконавця Ковальчук Марини Євгенівни Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), посадових осіб Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) та відшкодування моральної шкоди відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець

Повне рішення виготовлено 30.11.2020.