Справа № 759/7127/19
Провадження № 2/369/244/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04.06.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Дубас Т.В.

при секретарі Мазурик Д.С.

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна спільної сумісної власності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про поділ майна спільно сумісної власності, згідно якого просив припинити право спільної сумісної власності на 7/100 частин квартири спільного заселення, площею 18,73 м2, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 площею 35,93 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на 7/100 частин квартири спільного заселення, площею 18,73 м2, що знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києві від 22 квітня 2019 року цивільну справу за заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна спільної сумісної власності, передано до Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Ухвалою Києво-Святошинськго районного суду Київської області від 14.08.2019 прийнято до розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна спільної сумісної власності, та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

07.10.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна спільної сумісної власності, згідно якої остання просила ухвалити рішення, яким відмовити ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) у припиненні права спільної сумісної власності на 7/100 частин кімнати №6 розташованій в квартирі АДРЕСА_6 , загальною площею 18,73 м2 , а житловою площею 9,36 м2 . Визнати за ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право спільної сумісної власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_4 . Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) право власності на комп`ютера Ноутбука « Леново » вартістю 5000 (п`ять тисяч) гривень. Визнати за ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) право власності на принтер «Ерsон» вартість 1700 грн. Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сумарну різницю на 3350 грн. на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Ухвалою суду від 01.11.2019 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна спільної сумісної власності прийнято до провадження Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Об`єднано в одне провадження первісний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна спільної сумісної власності, та зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна спільної сумісної власності.

07.02.2020 до суду надійшов відзив ОСОБА_1 , згідно якого остання просила у вимогах зустрічного позову відмовити.

17.03.2020 до суду надійшов відзив ОСОБА_3 згідно якого останній просив відмовити у вимогах позову.

Ухвалою суду від 17.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до удового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 04.06.2020 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна спільної сумісної власності залишено без розгляду. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна спільної сумісної власності в частині розподілу нерухомого майна спірної квартири за адресою АДРЕСА_3 - залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник вимоги позову підтримали та просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник проти вимог позову заперечували та просили в ньому відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 09.09.2000 року виконавчим комітетом В.Хайчанської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис № 5, було зареєстровано шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 червня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.

Звертаючись до суду із позовними вимогами позивач ОСОБА_1 зазначла що під час шлюбу сторонами було набуто у спільну власність ноутбук «Леново» вартістю 5000 гривень і принтер «Еpsон» вартістю 1700 грн.

В силу ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частина 1 статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до п.п. 22, 23, 24, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст. ст. 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

За змістом ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Разом з тим позивач звертаючись до суду із вимогами щодо поділу спільного майна подружжя, не надала належних, достовірних, допустимих письмових доказів що спірний ноутбук та принтер були набуті під час шлюбу.

Позивачем не було надано гарантійних талонів, товарних чеків, касових ордерів або документів щодо доставки товару що підтвердили б факт набуття сторонами під час шлюбу відповідного майна та його вартість.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦК України).

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Стаття 78 ЦПК України визначає суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 80 достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ст. 81 ЦПК України).

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у вимогах позову.

Відповідно д, ст.ст. 60, 69, 70, 71, 72 СК України, та керуючись статтями 4, 5, 12, 76-82, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна спільної сумісної власності - відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Повний текст рішення суду складено 22 червня 2020 року.

Суддя: Дубас Т.В.