Справа № 755/7730/16-ц
Провадження № 6-152/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бондаренко Є.І.,

за участю представника стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Шарков О.О. звернулась до суду з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_2 . В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва знаходиться виконавче провадження № 63253437 з виконання виконавчого листа виданого 25.09.2020 року, на підставі постанови Київського апеляційного суду від 19.08.2020 року по справі № 755/7730/16-ц про стягнення коштів з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 10 891 880грн., за рахунок спадкового майна. Сторонам виконавчого провадження було надіслано поштою копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2020 року, за адресами зазначеними у виконавчому документі. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття провадження встановлено обов`язок боржника протягом п`яти робочих днів подати декларацію про доходи, та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання декларації, або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди. 28.10.2020 року до приватного виконавця надійшла заява ОСОБА_3 , що підтверджує, те що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження. Постановою Київського Апеляційного суду Київської області було встановлено що ОСОБА_3 спадщину за законом не приймала.

З цих підстав ОСОБА_4 було відмовлено в задоволенні позовних вимог. Зібраними у справі доказами підтверджено факт наявності у спадкодавця іншого майна яке не охоплене заповітом, а саме: земельна ділянка площею 0,2582 га, яка розташована за адресою: Київська область. Обухівський район, с. Трипілля, кадастровий номер :01:005:0052, цільове призначення 02.01; земельна ділянка площею 0,0372 га, яка розташована за адресою: Київська область. Обухівський район, с. Трипілля, кадастровий номер :01:005:0051, цільове призначення 02.01; земельна ділянка площею 0,3014 га, яка розташована за адресою: Київська область. Обухівський район, с. Трипілля, кадастровий номер :01:005:0060, цільове призначення 02.01; земельна ділянка площею 0,2214 га, яка розташована за адресою: Київська область. Обухівський район, с. Трипілля, кадастровий номер :01:005:0061, цільове призначення 02.01; земельна ділянка площею 0,1922 га, яка розташована за адресою: Київська область. Обухівський район, с. Трипілля, кадастровий номер :01:005:0059, цільове призначення 01.03; земельна ділянка площею 0,0106 га, кадастровий номер :01:005:0053, цільове призначення 1.2; У зв`язку з ухиленням боржника від виконання зобов`язань, виникла необхідність звернення до суду з даним поданням про звернення стягнення на вказане майно боржника, яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Шарков О.О. в судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд подання у його відсутність. Просив задовольнити подання в повному обсязі.

Представник стягувача в судовому засіданні, подання підтримав, просив задовольнити його, шляхом звернення стягнення на нерухоме майно боржника, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, оскільки боржник ухиляється від добровільного виконання зобов`язань.

Боржник в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоч про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином. Заяв, клопотань чи заперечень суду не подав.

Вислухавши представника стягувача, перевіривши та дослідивши в судовому засіданні подання приватного виконавця та докази додані до нього суд вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 440 ЦПК України, державний або приватний виконавець має право звернутися до суду із поданням про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку.

На примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва знаходиться виконавче провадження № 63253437 з примусового виконання рішення суду, але у зв`язку з ухиленням боржника від виконання зобов`язань, виникла необхідність звернення до суду з даним поданням про звернення стягнення на вказане майно боржника, яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: земельна ділянка площею 0,2582 га. яка розташована за адресою: Київська область. Обухівський район, с. Трипілля, кадастровий номер :01:005:0052, цільове призначення 02.01; земельна ділянка площею 0,0372 га. яка розташована за адресою: Київська область. Обухівський район, с. Трипілля, кадастровий номер :01:005:0051, цільове призначення 02.01; земельна ділянка площею 0,3014 га. яка розташована за адресою: Київська область. Обухівський район, с. Трипілля, кадастровий номер :01:005:0060, цільове призначення 02.01; земельна ділянка площею 0,2214 га. яка розташована за адресою: Київська область. Обухівський район, с. Трипілля, кадастровий номер :01:005:0061, цільове призначення 02.01; земельна ділянка площею 0,1922 га. яка розташована за адресою: Київська область. Обухівський район, с. Трипілля, кадастровий номер :01:005:0059, цільове призначення 01.03; земельна ділянка площею 0,0106 га, кадастровий номер :01:005:0053, цільове призначення 1.2;

25 вересня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 63253437.

08 жовтня 2020 року, керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. приватним виконавцем було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

08 жовтня 2020 року, керуючись вимогами статті 3. ч. З статті 40. статті 45 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця.

У постанові про відкриття провадження встановлено обов`язок боржника протягом п`яти робочих днів подати декларацію про доходи, та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання декларації, або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Одночасно з відкриттям приватним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

28.10.2020 року до приватного виконавця надійшла заява ОСОБА_3 , що підтверджує, те що боржнику відомо про відкриття виконавчого провадження.

Постановою Київського Апеляційного суду Київської області було встановлено що ОСОБА_3 спадщину за законом не приймала.

Таким чином, право власності на вищезазначені земельні ділянки в установленому законом порядку не зареєстровано боржником, що унеможливлює виконання вимог виконавчого документа за виконавчим провадженням № 63253437 з примусового виконання виконавчого листа.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Згідно ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Обов`язок доказування факту ухилення боржника від виконання зобов`язань, відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України покладається в даному випаду на орган виконавчої служби, який звертається до суду із відповідним поданням.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи, щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

У такому випадку виконавцю потрібно надати докази, які підтверджують, що боржник фактично є володільцем майна. Такими доказами можуть бути: свідоцтво про право на спадщину, договір купівлі-продажу нерухомого майна, рішення суду, рішення місцевої ради про передачу земельної ділянки у приватну власність, а також інші документи, які підтверджують володіння нерухомими майном.

Окрім зазначених вище документів виконавцю обов`язково потрібно довести факт того, що у боржника недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача. Дане обумовлено тим, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу.

Приватним виконавцем не додано достатньо доказів наявності чи відсутності в боржника ОСОБА_3 рухомого майна чи інших цінностей достатніх для задоволення вимог стягувача, суду подано тільки докази наявності виконавчого провадження на примусовому виконанні, зокрема суду подано копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, проте суду не подано достатньо доказів вжиття приватним виконавцем всіх необхідних заходів для встановлення інформації наявності чи відсутності у боржника коштів чи рухомого майна достатніх для задоволення вимог стягувача. Будь-яких інших доказів щодо наявності інших цінностей для задоволення вимог стягувача суду також не подано.

Звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, може бути застосоване у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача.

Крім того суду не подано достатньо належних і допустимих доказів щодо ухилення боржника від виконання рішення в добровільному порядку, оскільки до подання приватним виконавцем долучено копію заяви боржника з якою вона звернулась до приватного виконавця після отримання відомостей про відкриття виконавчого провадження та в якій повідомляє приватного виконавця про оскарження рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, що не може свідчити про навмисне ухвалення боржника від виконання рішення, оскільки суду не подано належних і допустимих доказів.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про звернення стягнення на нерухоме майно, виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Доводи подання щодо ухилення боржника від виконання судового рішення суд вважає необґрунтованими, оскільки це не доведено поданими суду доказами, також при оцінці таких доводів слід зважити на обраний рішенням суду спосіб задоволення майнових інтересів та вік боржника, обсяг її правоздатності у процедурі виконавчого провадження.

З наданих суду доказів суд не вбачає достатніх підстав для застосування приписів ч. 10 ст. 440 ЦПК України, оскільки подання є передчасним.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що з вказаним поданням приватний виконавець звернувся не провівши належним чином перевірку майнового стану боржника, зокрема щодо наявності у боржника рахунків в банках наявність транспортних засобів, техніки, а тому, приватним виконавцем не доведено факт того, що у боржника на час звернення до суду, недостатньо грошових коштів або рухомого майна, за рахунок яких можна задовольнити вимоги стягувача, що в свою чергу підлягає обов`язковому доведенню, оскільки Законом України «Про виконавче провадження» передбачено черговість звернення стягнення на майно боржника, відповідно до якої стягнення на нерухоме майно звертається у останню чергу, а тому суд не знаходить підстав для задоволення подання приватного виконавця.

Зважаючи на викладене, керуючись ст. 440, 446 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Шаркова Олександра Олександровича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 261 ЦПК України.

Суддя М.В.Кравченко