Справа № 549/368/20
Провадження № 2/549/126/20
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2020 року Чорнухинський районний суд Полтавська області

у складі: головуючого - судді Глущенко Н.М.

з участю секретаря судового засідання Міщенко Т.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Чорнухи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

У належному позивачу будинку зареєстрована, але не проживає з 2006 року її донька ОСОБА_2 .

Відповідач житло залишила добровільно, витрат на утримання будинку та сплату житлово-комунальних послуг не несе, її особисті речі у будинку відсутні.

В добровільному порядку відповідач ОСОБА_2 знятися з реєстрації місця проживання відмовляється.

Посилаючись на викладене просила визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування згаданим житловим будинком.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Рекомендовані листи з судовими повістками, направлені за адресою реєстрації відповідача не вручені так як адресат відсутній за вказаною адресою.

Крім того, у відповідності до ч.11 ст 128 ЦПК України на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщене оголошення про виклик відповідача до Чорнухинського районного суду Полтавської області.

Відповідно до п.4,ч.8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 згідно вимог п.4, ч.8 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що булу повідомлена належним чином про час і місце судового засідання.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 28.11.2011 року реєстраційний номер 35173113 позивач є власником житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 . (а.с.9).

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї та інших осіб.

З довідки Чорнухинської селищної ради Полтавської області вбачається, що у вказаному домоволодінні зареєстрована ОСОБА_2 (а.с.15).

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні показала, що позивач ОСОБА_1 проживає у належному їй житловому будинку, що по АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 у вказаному житловому будинку не проживає більше року, але значиться зареєстрованою.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні показала, що позивач ОСОБА_1 хворіє, її донька відповідач ОСОБА_2 у вказаному будинку не проживає його доглядом та утриманням не займається, не сплачує комунальні платежі, не проводить поточні ремонти, не обробляє земельну ділянку, на якій він розташований. Її речі у ньому також відсутні.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. При цьому згідно зі ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 405 ч. 2 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України передбачено, визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть».

У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання.

Пунктом 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК України). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України. З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом.

Таким чином, оскільки відповідач, яка є колишнім членом сім`ї власника будинку, понад один рік не проживає у квартирі, що належить позивачу на праві приватної власності, жодних домовленостей про збереження за ними права на проживання понад встановлені законом строки сторони не мали, їх реєстрація заважає позивачу у повній мірі володіти та користуватися належним йому житлом, позовні вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратила право на користування жилим приміщення, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 321, 383, 391, 405 ЦК України, статтями 71,72 ЖК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 -284 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Чорнухинський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 26 листопада 2020 року.

Суддя Н.М.Глущенко