Справа № 639/7037/20
Провадження № 2-о/639/114/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

секретар судового засідання Пивоварова Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 639/7037/20 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Міністерства юстиції України, про встановлення юридичного факту реєстрації шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт реєстрації 14 липня 2020 року шлюбу між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування зазначено, що з січня 1995 року по 14.07.2020 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був зареєстрований в АДРЕСА_1 , та ОСОБА_1 проживали однією сім`єю в цивільному шлюбі без реєстрації та вели спільне господарство за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Між ОСОБА_2 та заявником 14.07.2020 укладено шлюб, який зареєстрований окупаційними органами, а саме Каменобродським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції 14.07.2020, актовий запис № 59. Після реєстрації шлюби заявник прізвище не змінювала. ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловік заявника ОСОБА_2 помер, факт смерті якого встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.10.2020.

Заявник звернулася до Новобаварського районного у м. Харкові ВДРАЦС задля отримання свідоцтва про шлюб, однак отримала відмову від 27.10.2020, оскільки факт укладення шлюбу відбувся на тимчасово окупованій території. У зв`язку з вищевказаним заявник вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.

10.11.2020 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято заяву до розгляду, відкрито окреме провадження у справі та призначено судове засідання (а.с. 16).

Від заявника 11.11.2020 та заінтересованої особи 25.11.2020 на адресу суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в якій заявник також підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити їх, а заінтересована особа не заперечувала проти задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Виходячи з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 14 липня 2020 року громадянин України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Луганськ, Луганської області, Україна, та громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка села Газуки Стародубського району Брянської області, уклали шлюб, який зареєстровано Кам`янобрідським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції, у зв`язку з чим видано відповідне свідоцтво серії НОМЕР_1 . При укладенні шлюбу присвоєно прізвища: чоловіку ОСОБА_3 , дружині ОСОБА_4 (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер у місті Луганськ, Луганської області, Україна, про що 09.10.2020 Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 та складено відповідний актовий запис № 67 (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема на підставі п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту реєстрації шлюбу.

Відповідно до положень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вимога про встановлення факту, що має юридичне значення, розглядається, якщо такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи (особи) створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Згідно з п. 1, п. 3 Наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів, створення та забезпечення функціонування яких належить до компетенції Міністерства юстиції України, до закінчення антитерористичної операції в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення". Тимчасово призупинити проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, згідно з додатком 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення". Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» надано статус «тимчасово окупованих» територіям окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, що знаходяться на територіях, які розташовані між державним кордоном України з Російською Федерацією, урізом води Азовського моря та лінією, яка визначена Постановою ВР України № 252-VIII від 17.03.2015 (згідно додатку), яка набрала чинності 08 квітня 2015 року.

Згідно з переліком у додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р місто Луганськ віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)27.10.2020 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про шлюб та проведення державної реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , оскільки діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт не є дійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях (а.с. 8).

Тобто, орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що свідоцтво серії НОМЕР_1 від 14.07.2020, видане Кам`янобрідським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у м. Луганськ на тимчасово окупованій території України, не створює правових наслідків.

При цьому, в практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Так, у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, §92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, §142).

Таким чином, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів про реєстрацію шлюбу, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки суд розуміє, що можливості збору доказів укладення та реєстрації шлюбу на окупованій території можуть бути істотно обмеженими, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини.

Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Отже, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України ОСОБА_1 необхідно встановити факт реєстрації шлюбу між громадянином України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Луганськ Луганської області, Україна, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою села Газуки Стародубського району Брянської області, Російська Федерація, саме ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Луганськ Луганської області, Україна.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, ОСОБА_1 у своїй заяві просила суд допустити негайне виконання рішення у справі в частині встановлення факту реєстрації шлюбу.

Проте, суд зазначає, що положеннями статті 430 ЦПК України, якою встановлено випадки негайного виконання судових рішень, не передбачено, що суд допускає або може допустити негайне виконання рішення у справі про встановлення факту реєстрації шлюбу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 265, 293, 294, 315-319 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 13.03.1995 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Міністерства юстиції України, про встановлення юридичного факту реєстрації шлюбу задовольнити.

Встановити юридичний факт, що між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 14 липня 2020 року зареєстровано шлюб.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 05.02.2000, адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: Новобаварський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , адреса місцезнаходження: 61019, м. Харків, пр-т Ново-Баварський, 115.

Повне рішення складено 09.12.2020.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк