Справа № 489/6836/19
Номер провадження 2/489/1167/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі судді Кокорєва Вячеслава Валентиновича, розглянувши заяву ОСОБА_1 (далі-заявник) про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (далі-відповідач про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння злочину,

встановив

У грудні 2019 року заявник звернувся до суду з позовною заявою, у якій вказує, що неправомірними діями відповідача, які виразились у нанесенні ударів в область обличчя, йому заподіяно тілесних ушкоджень, що потягло тимчасову втрату працездатності, необхідність лікування, моральні страждання та істотну зміну його життя. Вказує, що відповідачем йому заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 9470,32 грн. та моральну шкоду, яку оцінює у 200000 грн. Також просив стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Одночасно з позовною заявою заявник подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить відповідачу, а саме: 1/3 частка об`єкту житлової нерухомості - кімнати в гуртожитку, загальною площею 45,4 кв. метри (житлова площа 29,9 кв. м) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); 1/2 частку об`єкту житлової нерухомості квартири загальною площею 55,1 кв. метри (житлова площа 31,6 кв. м) за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер об`єкта в РПВН 11589563). Окрім цього просив заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та будь-кому розпоряджатись та відчужувати зазначене вище нерухоме майно.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено такі обставини.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 листопада 2019 року у справі № 490/14699/14-к закрито кримінальне провадження у справі по обвинуваченню ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 122 Кримінального кодексу України (далі - КК України), а саме у заподіянні гр. ОСОБА_1 умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень. ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину в зв`язку із спливом строків давності.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 компенсацію матеріальної шкоди в сумі 9470,32 грн., компенсацію моральної шкоди в сумі 200000 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Частина 2 статті 149 ЦПК України встановлює, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов може бути забезпечено шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії (п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів заяви, 1/3 частка об`єкту житлової нерухомості - кімнати в гуртожитку, загальною площею 45,4 кв. метри (житлова площа 29,9 кв. м) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01); 1/2 частку об`єкту житлової нерухомості квартири загальною площею 55,1 кв. метри (житлова площа 31,6 кв. м) за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер об`єкта в РПВН 11589563) належить на праві власності відповідачу.

Враховуючи позицію Пленуму Верховного суду України, висловлену в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Суд вважає можливим забезпечити позов шляхом накладення арешту, оскільки цей спосіб унеможливить відчуження або передачу нерухомості іншим особам.

Суд вважає накладення арешту достатнім і співмірним способом забезпечення позову, тому в задоволенні заяви в частині забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та будь-кому розпоряджатись та відчужувати зазначене вище нерухоме майно необхідно відмовити.

Враховуючи предмет та підстави позову, суд приходить до висновку про відсутність необхідності зустрічного забезпечення.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153, 157 ЦПК України, суд

ухвалив

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на:

- 1/3 частка об`єкту житлової нерухомості - кімнати в гуртожитку, загальною площею 45,4 кв. метри (житлова площа 29,9 кв. м) за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01);

- 1/2 частку об`єкту житлової нерухомості квартири загальною площею 55,1 кв. метри (житлова площа 31,6 кв. м) за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер об`єкта в РПВН 11589563),

що належать на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 20.11.2007 Ленінським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області.

В задоволенні вимог про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та будь-кому розпоряджатись та відчужувати зазначене вище нерухоме майно - відмовити.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, може подати до суду мотивовану заяву про їх скасування, яка розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В. В. Кокорєв