Справа № 158/2927/20
Провадження № 2-к/0158/2/20
УХВАЛА

02 грудня 2020 року м. Ківерці

Суддя Ківерцівського районного суду Волинської області Поліщук С.В., ознайомившись із клопотанням ОСОБА_1 про визнання та дозвіл на примусове виконання рішення суду, -

в с т а н о в и в:

27 листопада 2020 року до Ківерцівського районного суду Волинської області з Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) надійшло клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення суду Московського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 20 лютого 2020 року про встановлення батьківства і стягнення аліментів.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 5.1 розділу 5 "Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень", затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Згідно з п. 5.3 розділу 5 зазначеної " Інструкції", іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно із ч. 1ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Стаття 54 Конвенції "Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах", передбачає, що клопотання про визнання та дозвіл на примусове виконання рішення суду розглядається судами договірної сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання та дозвіл на примусове виконання рішення суду, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Відповідно до ст. 81 Закону України« Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду передбачено статтею 466 ЦПК України, частиною 1 якої визначено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

Згідно з частиною 3 зазначеної статті, якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Згідно долучених до клопотання документів встановлено, що рішення суду Московського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 20 лютого 2020 року про встановлення батьківства і стягнення аліментів є таким що унеможливить його виконання, оскільки у даному рішенні суду, а саме в його резолютивній частині допущено помилку у зазначенні дати народження неповнолітньої дитини, сина ОСОБА_2 , а саме в абзаці першому резолютивної частини рішення зазначено дату народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 , тоді як у другому абзаці резолютивної частини зазначено дату народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, до клопотання не долучено засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України.

Згідно з частиною 4 статті 466 ЦПК України, суддя, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлені відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про необхідність залишення клопотання без розгляду та повернення особі, яка його подала.

Керуючись ст.ст.260,263,466 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 , яке надійшло від Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Львів) про визнання та дозвіл на примусове виконання рішення суду Московського району м. Мінськ Республіки Білорусь від 20 лютого 2020 року про встановлення батьківства і стягнення аліментів залишити без розгляду і повернути особі, яка його подала.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 15 днів з часу її складення.

Суддя Ківерцівського районного суду С.В.Поліщук