Справа № 181/718/20
Провадження № 2/181/195/20
"30" листопада 2020 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Літвінової Л.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Макогон І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Межова, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради в інтересах малолітнього: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,
25 серпня 2020 року рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради звернулась до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що на території Новопавлівської сільської ради в с. Федорівське, по вул. Польова, 26, Богданівського старостинського округу без реєстрації проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 є співмешканцем неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дитину ОСОБА_4 . ОСОБА_3 була зареєстрована як мати-одиначка. Також за вказаною адресою проживає мати ОСОБА_3 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та її дядько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Дану сім`ю 31.05.2019 року було взято під соціальний супровід, як сім`ю, яка опинилась в складних життєвих обставинах.
Дитина знаходилась на повному державному утриманні (лікарняному утриманні), на штучному вигодовуванні молочними сумішами «Малятко», з діагнозом: Н 04.3, Р 07.3.
ОСОБА_3 , 2002 року народження, є інвалідом з дитинства ІІ гр., соціально не адаптована, перебуває на Д-обліку лікаря-психіатра з 2009 року з Діагнозом: F72. Її мати ОСОБА_7 є інвалідом з дитинства ІІ гр. перебуває на Д-обліку у лікаря-психіатра (діагноз F71). Дядько ОСОБА_6 - інвалід з дитинства ІІІ гр. (Діагноз F72).
ОСОБА_3 , 2002 року народження, в жодному навчальному закладі не навчалася. Рішенням медико-педагогічної комісії м. Павлоград визнана дитиною, яка не може навчатися. Поведінка неадекватна. Не мала ніколи друзів серед однолітків. Підтримувала стосунки з дівчатами, які вели аморальний спосіб життя.
Радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради зроблено висновок про те, що дана сім`я не має змоги в повній мірі задовольнити базові потреби дитини і за станом здоров`я не може адекватно за нею доглядати.
Тому було прийнято рішення спільно з Межівською РДА про негайне відібрання у ОСОБА_3 малолітньої дитини ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 та тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_4 до дитячого державного закладу КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» на повне державне утримання терміном на 12 місяців. Передача дитини у вищезазначений заклад відбулась 27.06.2019 року, про що складено відповідний акт.
08.10.2019 року ОСОБА_2 встановив батьківство над малолітнім ОСОБА_4 . Того ж дня ОСОБА_2 звернувся до ССД Межівської РДА і виявив бажання забрати з будинку дитини свого сина ОСОБА_1 та виховувати його разом з матір`ю хлопчика - ОСОБА_3 .
З моменту встановлення батьківства ОСОБА_2 неодноразово був повідомлений щодо необхідності офіційного звернення до органу опіки і піклування Межівської РДА із наданням пакету документів для отримання висновку щодо можливості повернення малолітнього сина на виховання до його родини. Але батько не надав документів щодо доходу, довідки від лікарів нарколога та психіатра щодо перебування на обліку.
За час перебування сім`ї під соціальним супроводом соціальним працівником та іншими фахівцями і співробітниками виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради неодноразово здійснювались візити в родину з метою обстеження умов проживання, проведення консультацій та бесід на предмет підготовленості сім`ї до можливого повернення сина з будинку дитини. Надавались методичні рекомендації паперовому варіанті з метою вивчення інформації молодими батьками і отримання знань по догляду за малолітньою дитиною відповідного віку та її розвитку, але вивчені родиною в необхідній мірі вони не були. Останній виїзд в сім`ю був проведений 05 серпня 2020 року, про що складено відповідний акт. Стосовно умов проживання: будинок придбаний сім`єю ОСОБА_3 у 2019 року без оформлення право установчих документів через брак коштів. В будинку на час відвідування відносно минулих відвідувань чисто, але необхідно провести прибирання. На момент відвідування на меблях і предметах побуту в кімнаті де планується проживання дитини багато пилу, що може мати негативні наслідки на стан здоров`я дитини, особливо враховуючи її захворювання. В будинку необхідно побілити стіни. Родина проживає за рахунок виплат пенсій особам з інвалідністю (3 з 4 членів родини мають інвалідність). Більша частина отриманих виплат витрачається на погашення боргів сусідам та кредиту в банку. Будинок взимку опалюється дровами. Для дитини придбаний візок, частково є дитячий одяг, миска для купання. Відсутнє дитяче ліжечко і фінансові ресурси для придбання речей першої необхідності для дитини (а саме - дитячого харчування та дитячих підгузків). Ніхто з членів родини ніде не працює. Між членами сім`ї під час спілкування присутня нецензурна лайка.
Родині неодноразово було рекомендовано підтримувати будинок в чистоті, покращувати умови проживання, придбати дитяче ліжечко для дитини, вивчати інформацію, яка допоможе виховувати і доглядати за нею, але рекомендації фактично не виконувалися, як ОСОБА_9 так і матір`ю хлопчика - ОСОБА_3 .
Ніхто з членів родини досі не заключив договір з жодним сімейним лікарем, що може створити певні складнощі в разі необхідності звернення до лікарні батьків з приводу їх захворювання, чи дитини. А враховуючи вік дитини і її стан здоров`я відсутність регулярного медичного огляду і нагляду лікарів може нести загрозу здоров`ю та життю ОСОБА_11 .
У відповідь на рекомендації працевлаштуватися, ОСОБА_2 з травня 2019 року постійно обіцяє влаштуватись на роботу, але до сих пір так і не зміг цього зробити, не має бажання працювати. Під час останньої бесіди він розповів, що влаштувавсь неофіційно на роботу, але згодом цю інформацію було спростовано.
Враховуючи вищезазначене можна зробити висновок, що окрім самого бажання виховувати свого сина, молодий батько не докладає необхідних зусиль для забезпечення майбутнього повноцінного догляду, виховання і задоволення потреб дитини. Під час розмови також складається враження, що він до кінця не усвідомлює всю відповідальність і обов`язки які будуть на нього покладені в разі повернення дитини в сім`ю.
Радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини та подальше повернення і перебування у родині становить загрозу для здоров`я та життя малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
У зв`язку з викладеним, просять позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітнього сина, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина з дня подачі позову до повноліття дитини у розмірі 1/2 частини від загальної суми доходу батька, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою судді Межівського районного суду Дніпропетровської області від 07.09.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання.
29.09.2020 року підготовче судове засідання відкладено в зв`язку з неявкою відповідача.
Ухвалою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 15.10.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
Представник позивача - ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. На задоволенні позовних вимог наполягає. В разі неявки відповідача згоден на заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 10.09.2020 року, від 06.10.2020 року та від 07.11.2020 року і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Також відповідач не скористався правом на відзив та не направив до суду письмовий відзив на позовну заяву.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність. На задоволенні позову наполягає.
В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить таких висновків.
Згідно ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Судом встановлено, що на території Новопавлівської сільської ради в с. Федорівське по вул. Польова, 26, Богданівського старостинського округу без реєстрації проживає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Покровським РС ГУ ДМС України в Дніпропетровській області 20.03.2017 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).
ОСОБА_2 є співмешканцем неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка ІНФОРМАЦІЯ_3 народила дитину ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 (а.с.11). ОСОБА_3 була зареєстрована як мати-одиначка, про що свідчить Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги (а.с.12).
Відповідно до довідки № 376 від 03.08.2020 року, виданої виконкомом Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, за адресою: АДРЕСА_2 проживає також мати ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та її дядько ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.35).
Згідно висновку ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 20.05.2019 року поставлено на облік сім`ю ОСОБА_3 , як сім`ю, що опинилася в складних життєвих обставинах (а.с.10).
ОСОБА_3 , 2002 року народження, є інвалідом з дитинства ІІ гр., соціально не адаптована, перебуває на Д-обліку лікаря-психіатра з 2009 року з Діагнозом: F72. Її мати ОСОБА_7 є інвалідом з дитинства ІІ гр. перебуває на Д-обліку у лікаря-психіатра (діагноз F71). Дядько ОСОБА_6 - інвалід з дитинства ІІІ гр. (Діагноз F72). ОСОБА_3 , 2002 року народження, в жодному навчальному закладі не навчалася. Рішенням медико-педагогічної комісії м. Павлоград визнана дитиною, яка не може навчатися. Поведінка неадекватна. Не мала ніколи друзів серед однолітків. Підтримувала стосунки з дівчатами, які вели аморальний спосіб життя.
Радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради зроблено висновок про те, що дана сім`я не має змоги в повній мірі задовольнити базові потреби дитини і за станом здоров`я не може адекватно за нею доглядати.
Тому було прийнято рішення спільно з Межівською РДА про негайне відібрання у ОСОБА_3 малолітньої дитини ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_4 до дитячого державного закладу КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» на повне державне утримання терміном на 12 місяців (а.с.17-18). Передача дитини у вищезазначений заклад відбулась 27.06.2019 року, про що складено відповідний акт (а.с.20).
08.10.2019 року ОСОБА_2 встановив батьківство над малолітнім ОСОБА_4 , що засвідчено внесеними змінами в Повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження №34 від 31.05.2019 року та зміною прізвища дитини зі ОСОБА_3 на ОСОБА_13 в свідоцтві про народження, виданому повторно 08 жовтня 2019 року серія НОМЕР_3 (а.с.13, 14-16).
Того ж дня ОСОБА_2 звернувся до ССД Межівської РДА і виявив бажання забрати з будинку дитини свого сина ОСОБА_1 та виховувати його разом з матір`ю хлопчика - ОСОБА_3 .
З моменту встановлення батьківства ОСОБА_2 неодноразово був повідомлений щодо необхідності офіційного звернення до органу опіки і піклування Межівської РДА із наданням пакету документів для отримання висновку щодо можливості повернення малолітнього сина на виховання до його родини. Але батько не надав документів щодо доходу, довідки від лікарів нарколога та психіатра щодо перебування на обліку.
ОСОБА_1 з 21 листопада 2019 року наказ № 73 поставлений на облік, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах у Службі у справах дітей Межівської районної державної адміністрації (а.с.21).
13.12.2019 року Межівська районна державна адміністрація, розглянувши подання служби у справах дітей Межівської РДА щодо можливості передачі малолітньої дитини ОСОБА_1 батькові ОСОБА_2 , взявши до уваги лист старшого інспектора з соціальної роботи ВК Новопавлівської сільської ради № 991 від 11.12.2019 року, дійшла до висновку, що батько належним чином не виконує свої батьківські обов`язки відносно сина ОСОБА_11 та вирішено, що повернення малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на виховання у родину батька ОСОБА_2 є не доцільним, та що потрібно залишити на тимчасовому утриманні малолітню дитину в КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР до усунення недоліків, на підставі яких дитина перебуває на обліку дітей, які перебувають в складних життєвий обставинах (а.с.27, 28-29).
Згідно відповіді КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР №1172/1.1-29 від 17.07.2020 року, за весь період перебування у закладі малолітнього ОСОБА_1 , його мати та батько ОСОБА_2 відвідували хлопчика лише 2 рази: 15.11.2019 року та 24.01.2020 року, станом здоров`я дитини по телефону чи письмово жодного разу не цікавилися, ніякої допомоги не надавали, не виявляли до свого сина батьківської турботи та піклування (а.с.32).
Згідно з висновком про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_1 від 29.11.2019 року, виданого КЗ «Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня» ДОР», дитина має наступні захворювання: синдром рухових порушень внаслідок пренатального постгіпоксичного ураження ЦНС (G93.9), пахова грижа правостороння (К40.9), недоношеність 36 тижнів (Р07), вроджена вада: відкрита артеріальна протока (Q 25.0), функціонуюче відкрите овальне вікно, фальш хорда лівого шлуночка (Q21.8), рахіт активний (E 55.0) та потребує медико-педагогічної, медико-соціальної корекції (а.с.24).
За час перебування сім`ї під соціальним супроводом соціальним працівником та іншими фахівцями і співробітниками виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради неодноразово здійснювались візити в родину з метою обстеження умов проживання, проведення консультацій та бесід на предмет підготовленості сім`ї до можливого повернення сина з будинку дитини. Надавались методичні рекомендації у паперовому варіанті з метою вивчення інформації молодими батьками і отримання знань по догляду за малолітньою дитиною відповідного віку та її розвитку, але вивчені родиною в необхідній мірі вони не були, тому що зі слів ОСОБА_14 : «Я і так знаю як треба виховувати дитину». Останній виїзд в сім`ю був проведений 05 серпня 2020 року ОСОБА_15 - старостою Богданівського старостинського округу ВК Новопавлівської сільської ради, ОСОБА_16 - депутатом Новопавлівської сільської ради, ОСОБА_17 - касиром зі збору податків виконкому Новопавлівської сільської ради, про що складено відповідний акт. Стосовно умов проживання: будинок придбаний сім`єю ОСОБА_3 у 2019 року без оформлення право установчих документів через брак коштів. В будинку на час відвідування відносно минулих відвідувань чисто, але необхідно провести прибирання. На момент відвідування на меблях і предметах побуту в кімнаті, де планується проживання дитини, багато пилу, що може мати негативні наслідки на стан здоров`я дитини, особливо враховуючи її захворювання. В будинку необхідно побілити стіни. Родина проживає за рахунок виплат пенсій особам з інвалідністю (3 з 4 членів родини мають інвалідність). Більша частина отриманих виплат витрачається на погашення боргів сусідам та кредиту в банку. Будинок взимку опалюється дровами. Для дитини придбаний візок, частково є дитячий одяг, миска для купання. Відсутнє дитяче ліжечко і фінансові ресурси для придбання речей першої необхідності для дитини (а саме - дитячого харчування та дитячих підгузків). Ніхто з членів родини ніде не працює. Між членами сім`ї під час спілкування присутня нецензурна лайка (а.с.36).
Родині неодноразово було рекомендовано підтримувати будинок в чистоті, покращувати умови проживання, придбати дитяче ліжечко для дитини, вивчати інформацію, яка допоможе виховувати і доглядати за нею, але рекомендації фактично не виконувалися, як ОСОБА_9 так і матір`ю хлопчика - ОСОБА_3 .
Ніхто з членів родини досі не заключив договір з жодним сімейним лікарем, що може створити певні складнощі в разі необхідності звернення до лікарні батьків з приводу їх захворювання, чи дитини. А враховуючи вік дитини і її стан здоров`я, відсутність регулярного медичного огляду і нагляду лікарів може нести загрозу здоров`ю та життю ОСОБА_11 .
У відповідь на рекомендації працевлаштуватися ОСОБА_2 з травня 2019 року постійно обіцяє влаштуватись на роботу, але до цього часу так і не зміг цього зробити, не має бажання працювати. Під час останньої бесіди він розповів, що влаштувавсь неофіційно на роботу, але згодом цю інформацію було спростовано.
Враховуючи вищезазначене можна зробити висновок, що окрім самого бажання виховувати свого сина, молодий батько не докладає необхідних зусиль для забезпечення майбутнього повноцінного догляду, виховання і задоволення потреб дитини. Під час розмови також складається враження, що він до кінця не усвідомлює всю відповідальність і обов`язки, які будуть на нього покладені в разі повернення дитини в сім`ю.
Згідно довідки-характеристики з місця реєстрації №1079 від 06.11.2019 року, під час проживання ОСОБА_2 в смт. Просяна скарги від мешканців селища на неправомірні дії ОСОБА_2 до селищної ради надходили неодноразово (а.с.23).
Згідно інформації № 52.2/26-905 від 29.01.2020 року, наданої Межівським ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме: 17.12.2019 року за ст. 109 ч.3 КУпАП, 17.11.2019 року за ст. 130 ч. 1 КУпАП, ст. 126 ч.2 КУпАП, 02.06.2019 року за ст. 127 ч.1 КУпАП, 30.04.2019 року за ст. 127 КУпАП.
Радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради зроблено висновок про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ухиляється від виконання своїх обов`язків з виховання дитини та подальше повернення і перебування у родині становить загрозу для здоров`я та життя малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.43-47).
Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.
У справі Хант проти України від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України. Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.
Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №402/428/16-ц (провадження №14-327цс18).
При задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав щодо малолітнього сина, суд виходить із доведеності позивачем факту неналежного піклування про малолітню дитину, що створює загрозу для її життя і здоров`я, ухилення від виконання відповідачем своїх обов`язків виховання дитини, урахував конкретні обставини справи, відсутність заінтересованості батька у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини.
Будь-яких доказів, які б не спростовували або вказували на намагання батька займатись вихованням дитини чи наявність у цьому непереборних перешкод відповідач суду не надав.
Доводи відповідача про бажання виховувати сина саме по собі не виправдовує невиконання батьківських обов`язків без поважних причин. Доказами по справі доведено унеможливлення забезпечення розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що тягне за собою саме в інтересах дитини застосування такого крайньої, виняткової міри як позбавлення батьківських прав.
Відповідно до ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо дитина була усиновлена і усиновлення не скасоване або не визнане недійсним судом. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття. Суд перевіряє наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Дійсна зміна життєвих пріоритетів відповідача на користь інтересів дитини в подальшому може стати підставою для поновлення батьківських прав.
Судом встановлено, що відповідач без поважних причин ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не піклується про неї.
Відповідно до вимог ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Законом України «Про Державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня.
Таким чином, розмір аліментів на дитину не може бути меншим ніж 929,50 грн.
Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Позивачем усупереч вимог ст. 81 ЦПК України не доведено належними та достатніми доказами жодних обставин щодо необхідності відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини саме у розмірі 1/2 частини від загальної суми доходу.
У відповідності ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Суд, відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з відповідача на утримання малолітнього сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити, у зв`язку з його необґрунтованістю.
Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п.14 ч.2 ст.3 Закону України Про судовий збір, судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб.
Таким чином, позивач звільнений від сплати судового збору за подання даної позовної заяви.
Як вбачається з резолютивної частини позовної заяви, в ній зазначені одна вимога майнового характеру та одна вимога немайнового характеру.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Враховуючи, що позивач при зверненні до суду даною позовної заяви був звільнений від сплати судового збору, та приймаючи до уваги, що його позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у загальній сумі 1681 гривня 60 копійок.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282, 355, 430 ЦПК України, ст.ст.150, 155, 164, 180, 181 СК України, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», суд, -
Позов ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Новопавлівської сільської ради в інтересах малолітнього: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей виконавчого комітету Новопавлівської сільської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь закладу, в якому буде перебувати дитина, або на користь особи, на утриманні якої буде перебувати дитина, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 25 серпня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір у сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) гривня 60 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню на підставі ст.430 ЦПК України.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до статті 169 СК України батьки, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

У відповідності до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п.15.5 п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 30.11.2020 року.

Суддя: Л. Ф. Літвінова