Справа № 352/1547/18
Провадження № 22-ц/4808/1261/20
Головуючий у 1 інстанції Гриньків Д. В.
Суддя-доповідач Девляшевський
У Х В А Л А

08 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Бойчука І.В., Фединяка В.Д.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Девляшевському В.А. у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Перший український міжнародний банк», ТзОВ «Компанія «Рона», ОСОБА_1 про визнання заяви, договорів поруки та іпотеки недійсними, скасування запису про державну реєстрацію права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тисменицького районного суду, постановлену головуючою суддею Гриньків Д.В. 07 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в:

У порядку автоматизованого розподілу 23 жовтня 2020 року судді Девляшевському В.А., як судді-доповідачу, передана справа №352/1547/18, провадження №22-ц/4808/1261/20 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Перший український міжнародний банк», ТзОВ «Компанія «Рона», ОСОБА_1 про визнання заяви, договорів поруки та іпотеки недійсними, скасування запису про державну реєстрацію права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Тисменицького районного суду від 07 жовтня 2020 року.

Ухвалою апеляційного суду від 06 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою. Розгляд справи у відповідності до ч.2 ст. 369 ЦПК України постановлено проводити у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою апеляційного суду від 17 листопада 2020 року закінчено підготовчі дії по даній справі та призначено її до розгляду на 03 грудня 2020 року.

На адресу апеляційного суду 02 грудня 2020 року надійшла заява ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Девляшевському В.А. ОСОБА_1 висловив недовіру судді-доповідачу та просив здійснити його відвід з метою недопущення винесення незаконного та несправедливого рішення. Заявник, зокрема, зазначив, що суддя по даній справі може бути упередженим, оскільки його дружина - ОСОБА_3 є приватним нотаріусом і неодноразово посвідчувала договори іпотеки щодо об`єктів нерухомого майна, на підставі яких ТзОВ «Компанія «Рона» неодноразово отримувалися кредити у особливо великому розмірі, а внаслідок неповернення в подальшому цих кредитів банківським установам та поручителям спричинялась матеріальна шкода.

Крім того, заявник вказав, що під час розгляду справи №352/1536/16-ц вже вирішувалось питання відносно відводу судді Девляшевського В.А. і після відмови в задоволенні заяви колегія суддів, у склад якої входив суддя Девляшевський В.А., винесла неправосудну постанову, якою схвалено зміну предметної підсудності, зняття арешту з усього майна, в зв`язку з чим позивачу спричинено збитки, відбулось обмеження позивача в доступі до правосуддя терміном більше одного року, а також було безпідставно знято арешти, а все майно було реалізовано іншим особам.

У зв`язку із надходженням заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідачу Девляшевському В.А. та самовідводом судді Мелінишин Г.П. розгляд справи відкладено на 09 грудня 2020 року.

Дослідивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача, думку судді Девляшевського В.А. про доцільність задоволення заяви з метою недопущення сумніву у його неупередженості, колегія суддів приходить до висновку про задоволення заявленого відводу, виходячи з наступного.

Статтями 36, 40 ЦПК України визначено підстави для відводу та самовідводу судді та визначено порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За приписами пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Колегією суддів встановлено, що дружина судді-доповідача Девляшевська С.П. є приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу, і вона посвідчувала іпотечні угоди, стороною яких було ТОВ «Компанія «Рона», на які посилається заявник. Однією із позовних вимог ОСОБА_2 є визнання таких договорів іпотек недійсними.

З огляду на вищенаведене, зазначені у заяві ОСОБА_1 обставини можуть викликати у стороннього спостерігача сумніви в неупередженості або об`єктивності судді Девляшевського В.А.

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України" зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. "Пуллар проти Сполученого Королівства", 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, "правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. "Де Куббер проти Бельгії", 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу.

За принципом, неодноразово викладеним в рішеннях Європейського суду, суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і сторонам у процесі довіру (рішення від 01.10.1982 року «Пєрсак проти Бельгії», від 15.12.2011 року «Паскал проти України», «Ветштайн проти Швейцарії» та інші).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого відповідачем ОСОБА_1 відводу судді Девляшевського В.А.

Керуючисьст. ст.36, 39, 40, 41 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому судді Девляшевському В.А. задовольнити частково.

Справу за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Перший український міжнародний банк», ТзОВ «Компанія «Рона», ОСОБА_1 про визнання заяви, договорів поруки та іпотеки недійсними, скасування запису про державну реєстрацію права власності передати для повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський

Судді: І.В. Бойчук В.Д. Фединяк