Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1194/20
Провадження № 2/321/482/2020
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2020 смт Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.,

при секретарі Мосієнко О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Железняка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до сільського голови Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області Ходирєва А.В., Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, про визнання незаконною бездіяльність органу місцевого самоврядування та покладення обов`язку вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до сільського голови Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, про визнання незаконною бездіяльність органу місцевого самоврядування, яка полягає у невнесенні на розгляд чергової сесії Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області його заяв про виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) згідно сертифікату на земельну частку (пай) РН № 209522, та покладення обов`язку вчинити певні дії, а саме просить зобов`язати відповідача внести на розгляд чергової сесії Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області його заяви про виділення в натурі земельної частки (паю) та зобов`язати відповідача прийняти рішення.

Від відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, у зв`язку з тим, що позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому на підставі п. 1ч. 1 ст. 255 ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю.

Враховуючи, що клопотання, які розглядаються судом про закриття даної цивільної справи є ідентичними, суд вважає за можливе розглянути їх одночасно.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача заперечували проти задоволення клопотаннь про закриття цивільної справи, вважали, що даний позов підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Розглянувши клопотання та думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, суд прийшов до висновку про необхідність його задоволення враховуючи таке.

Питання виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) врегульовані законодавством, насамперед Законом № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», у якому регламентовано, хто, які особи, які мають право на земельну частку (пай), прописана послідовність дій останніх, визначені підстави для виділення земельних ділянок в натурі, в історичному вимірі визначені компетентні органи, які розглядали звернення щодо виділення земельних часток на місцевості. У цьому та кореспондуючих йому законодавчих актах встановлені повноваження останніх й описано точний і зрозумілий опис послідовності (алгоритм) їхніх дій та рішень. За законом реалізація питання про виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) віднесена до повноважень державних органів влади чи місцевого самоврядування. Отже, якщо орган, який наділений повноваженнями на прийняття рішення про виділення земельної ділянки на місцевості, ці повноваження буде використовувати чи застосовувати не на підставі чи всупереч вимогам законодавства, то тоді може виникнути спір, в основі якого перебуватиме ймовірне порушення, недотримання або в іншій формі невиконання вимог закону, які зачіпатимуть права чи інтереси особи. Такий спір буде прямо пов`язаний з органом держави або в особі органу місцевого самоврядування з владою. Коли спір, стороною в якому є орган державної влади чи місцевого самоврядування, суть якого полягатиме в основному в тому, що ці органи не діють у законодавчо визначеному порядку, поза межами повноважень чи із порушеннями, то такий спір набуває ознак публічно-правового спору, оскільки юридичний характер державного розсуду в цих спірних правовідносинах надає діям та рішенням суб`єкта владних повноважень ознак публічності, які регулюються публічно-правовими нормами. У такому правовому відношенні суб`єкт владних повноважень не має можливості вирішувати спір автономно, керуючись власною волею, вільно від законодавчих положень чи іншим способом, характерним для приватноправових відносин, що відповідає позиції по справі № 807/2306/16 постанова ВП ВС від 30.09.2020 року № 11-1068апп19.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій. Зокрема, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Якщо вирішення спору має розглядатися в позовному провадженні за правилами адміністративного судочинства, то згідно із вимогами пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України провадження у цивільній справі підлягає закриттю.

Отже, коли зіставити суть спірних правовідносин у цій справі та суб`єктний склад її учасників, можна дійти висновку, що на розгляд вимог позивача ОСОБА_1 до суб`єктів владних повноважень щодо оскарження його бездіяльності в питанні прийняття рішення про виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості), яке відноситься до сфери земельних відносин, і вирішення земельного спору, який виник з приводу цих вимог, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Аналогічний висновок викладений в постанов ВП ВС від 30 вересня 2020 року у справі № 807/2306/16.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на вказане, необхідно закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , оскільки цей спір не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства. При цьому ОСОБА_1 слід роз`яснити право на судовий захист у порядку адміністративного судочинства, шляхом звернення з адміністративним позовом до Запорізького окружного адміністративного суду.

Керуючись ст. 255 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до сільського голови Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області Ходирєва А.В., Плодородненської сільської ради Михайлівського району Запорізької області, про визнання незаконною бездіяльність органу місцевого самоврядування та покладення обов`язку вчинити певні дії.

Повний текст ухвали складено 01 грудня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Михайлівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н. О. Кравченко