Справа № 2-1363/10
Провадження № 6/362/2/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Василькові Київської області заяву розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», боржник: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання, -

в с т а н о в и в:

Заявник ПАТ «МТБ Банк» звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що Васильківським міськрайонним судом 06.08.2010 р. видано виконавчий лист №2-1363/2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Морський транспортний банк» (правонаступником якого є ПАТ «МТБ Банк» заборгованість за кредитним договором №00318/RK від 18.09.2007 р. у розмірі 75036,95 дол. США та 136876,97 грн., судовий збір 1700 грн., витрати на ІТЗ в сумі 120 грн.

10.04.2018 р. ПАТ «МТБ Банк» пред`явив вказаний виконавчий лист до виконання до Синельниківського міськрайонного відділу ДВС ГТУ Ю у Дніпропетровській області, до якого долучив оригінал зазначеного виконавчого листа. Заянвик тривалий час не володів інформацією щодо стану виконавчого провадження. Постановою Синельниківського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області від 11.06.2018 р. відкрито виконавче провадження №56426919 щодо примусового виконання зазначеного виконавчого листа, а постановою від 18.06.2018 р. виконавчий лист повернуто стягувану та роз`яснено, що виконавчий лист може бути повторно пред`явлено для виконання в строк до 18.06.2021 р. Однак, ПАТ «МТБ Банк» не отримував поштою ні зазначеної постанови ні оригінала виконавчого листа. З повідомлення Синельниківського міськрайонного відділу ДВС заявник дізнався, що до відділі ДВС не надходило підтвердження, а саме повідомлення про отримання стягувачем листа, що дає підстави вважати виконавчий документ втраченим при пересилці. Встановлення місця знаходження виконавчого документа є неможливим, тому заявник просить суд видати дублікат виконавчого листа у справі №2-1363/2010 від 27.08.2010 р., виданого 06.08.2010 р. Васильківським міськрайонним судом Київської області та поновити пропущений строк для пред`явлення його до виконання.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про дату та час слухання справи були повідомлені , до суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали цивільної справи № 2-1363/10, судом встановлено наступне.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.07.2010 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Морський транспортний Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 75036,95 доларів США та 136876,96 грн., а усього 731642,34 грн., судові витрат по сплаті державного мита в сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а усього загальною сумою 733462,34 коп.

15.12.2011 р. на виконання вказаного рішення позивачу було видано виконавчий лист.

03.08.2017 р. позивач звернувся до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, обґрунтовану тим, що виконавчий лист втрачений поштою з ВДВС Броварського районного управління юстиції в Київській області.

Вказана заява була повернута заявнику відповідно до ухвали від 01.09.2017 р. на підставі ст. 121 ЦПК України (чинного на момент винесення ухвали).

Тобто, судом рішення про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення виконавчого листа для виконання не приймалось.

Разом з тим, 15.02.2019 р., позивач повторно звертається до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, оригінал якого було втрачено при пересилці з Синельниківського міськрайонного ВДВС , яким з здійснювалось виконавче провадження, відкрите з виконання вказаного рішення суду відповідно до постанови від 11.06.2018 р.

Як зазначає в своєму клопотанні представник боржника, підстав звертати виконавчий лист до виконання саме до Синельниківського міськрайонного ВДВС не було, оскільки боржник ніколи не перебував та не мав майна в межах юрисдикції вказаного відділу ВДВС, тому такі дії вважає маніпулюванням з боку позивача з метою набуття доказів з матою отримання дублікату виконавчого листа та поновлення строку пред`явлення його до виконання.

Ухвалою суду від 22.05.2019 р. з Синельниківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області витребувано інформацію з приводу наступного:

-чи був отриманий оригінал виконавчого листа від 15.12.2012 року по справі 2-1363/10, виданий Васильківським міськрайонним судом Київської області?

-чи був відскановий в кольорі оригінал виконавчого листа від 15.12.2012 року по справі 2-1363/10, виданий Васильківським міськрайонним судом Київської області та внесений в автоматизовану систему виконавчого провадження?

Також витребувано:

-копії всіх сторінок виконавчого листа від 15.12.2012 року по справі 2-1363/10 виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, виконавче провадження № 56426919;

-сторінки журналу реєстрації вхідної та вихідної кореспонденції з записом щодо виконавчого листа від 15.12.2012 року по справі 2-1363/10 виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області, виконавче провадження № 56426919;

-поштові квитанції, фіскальні чеки які б підтверджували направлення виконавчого листа від 15.12.2012 року по справі 2-1363/10 виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області та постанови про повернення виконавчого документу стягувану від 18.06.18 року (виконавче провадження № 564269Ї9) на адресу ПАТ «Марфін банк».

На виконання зазначеної ухвали суду Синельниківський міськрайонний ВДВС направив листа, в якому повідомив, що на виконання до зазначеного відділу надходив оригінал виконавчого листа №2-1363/2010 від 15.12.2011 р., згідно даних АСВП виконавчий документ не був від сканований у зв`язку з відсутністю технічної можливості, копія виконавчого документу в матеріалах виконавчого провадження відсутня. Також повідомили, що поштові квитанції, фіскальні чеки, які б підтверджували направлення виконавчого листа та постанови про його повернення стягувану на адресу ПАТ «МТБ Банк» відсутні, оскільки до відділу не надходило підтвердження, а саме - повідомлення про отримання стягувачем листа.

Отримана судом інформація викликає сумніви в перебуванні оригіналу виконавчого листа по даній справі на виконанні Синельниківського міськрайонного ВДВС, оскільки жодних підтверджуючи доказів цьому ні заявником ні ВДВС не надано.

Інформації, яка давала б підстави звертати виконавчий лист до стягнення саме у Синельниківський міськрайонний ВДВС суду також не надано.

Крім того, надана суду копія виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-1363/2010 від 15.12.2011 р. не містить копії виконавчого листа.

Суд критично ставиться до наданих суду відомостей з Синельниківського міськрайонного ВДВС, разом з тим, дії відповідних службових осіб зазначеного ВДВС не є предметом розгляду даної справи, тому судом не оцінюються.

Також суд зважає на ту обставину, що станом на 03.08.2017 р. виконавчий лист був втрачений, як зазначав сам позивач в своїй заяві (а.с.155), судом рішення про видачу його дублікату не приймалось, і заявником у поданій заяві не зазначено обставин віднаходження оригіналу виконавчого листа, що дало б йому змогу звернути його до виконання до Синельниківського міськрайонного ВДВС.

Згідно п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ст. 446 ЦПК України).

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень до Цивільно-процесуального кодексу України, що набрав чинності 15.12.2017 року, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягував або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Обов`язок звернутись із заявою до суду про видачу виконавчого листа та пред`явити виконавчий лист до виконання в межах строків, визначених статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження», покладався саме на стягувача.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 дав роз`яснення, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. А тому суддя дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Так, метою застосування ст.433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дій.

Заявник, звертаючись до суду з вказаною заявою, в основу своїх доказів поклав обставин втрати виконавчого листа при пересилці з Синельнківського ВДВС, однак вказані обставини судом не прийняті, як такі , що викликають сумніви в їх достовірності, а тому, враховуючи, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, не знаходить підстав для задоволення вказаної заяви.

Інші доводи заявника висновки суду не спростовують та підстав для задоволення заяви не дають.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Також, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права доступу до справедливого суду не є абсолютним і при вирішенні цього питання і не може застосовуватися автоматично.

Таким чином, всебічно проаналізувавши доводи заявника в сукупності з наданими доказами, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 3 , 260, 354, 433 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк», боржник: ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Кравченко