Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4601/19
Провадження № 2/711/1725/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Скляренко В.М.

при секретарі Слабко Ю.М.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про звільнення майна з-під арешту.

В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . З метою оформлення права власності на спадкове майно, що відкрилося після смерті ОСОБА_4 він звернувся до Другої державної нотаріальної кантори м. Черкаси (номер справи у Спадковому реєстрі: 52081398, номер у нотаріуса: 831/11). Однак нотаріус повідомив, що вступити в право спадщини та належним чином оформити право власності на нерухоме майно, а саме на Ѕ частину квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 неможливо, оскільки на вказане нерухоме майно накладено арешт згідно постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Придніпровського районного управління юстиції серії АА № 352590 від 14.12.2005 року, що була винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-899, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси про стягнення аліментів, що підтверджується відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 164378466).

Також вказує, що 14.05.2019 року до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області була направлена заява про зняття арешту з майна померлого боржника за №35, на що отримано відповідь від 20.05.2019 року за № 12945, в якій зазначено, що відповідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 20.05.2019 року відсутні відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_4 . Одночасно повідомлено, що в зв`язку з неможливістю ідентифікувати, в рамках якого виконавчого провадження було накладено арешт, Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області позбавлений можливості зняти арешт та для вирішення даного питання рекомендував звернутись до суду.

Крім того, зазначає, що у постанові про накладення арешту державним виконавцем допущено помилку та невірно вказано номер будинку, квартира в якому належала померлому. Аналогічна помилка міститься у відомостях з Єдиного реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

А тому, просить зняти арешт та оголошення заборони відчуження з нерухомого майна, а саме: Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 , який накладений постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Придніпровського районного управління юстиції АА № 352590 від 14.12.2005 року, що була винесена при примусовому виконанні виконавчого листа Соснівьського районного суду м. Черкаси про стягнення аліментів та зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 16.01.2006 року за № 2792614. Також просив судові витрати по справі стягнути з відповідача на користь позивача та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.06.2019 року у справі відкрито провадження та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам визначено строк для подання заяв по суті справи. Учасники справи заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 31.07.2019 року, до участі в справі залучено в якості співвідповідача ОСОБА_3 .

В ході розгляду справи, 05.12.2019 року адвокат позивача - Вихрист Т.В. уточнив позовні вимоги, відмовився від стягнення з відповідачів судових витрат та витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Вихрист Т.В. позовні вимоги остаточно уточнив та просив: зняти арешт та оголошення заборони відчуження з нерухомого майна, а саме з Ѕ квартири АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_4 у відповідності до постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Придніпровського районного управління юстиції АА № 35250 від 14.12.2005 року.

В судове засідання представник відповідача - Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

В судове засідання співвідповідач ОСОБА_3 не з`явилася, не повідомивши суд про причину неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представника позивача - адвоката Вихрист Т.В., дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

Пунктами 1, 2 постанови № 5 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , який є батьком позивача - ОСОБА_2 . Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.08.2011 року, актовий запис №154 (а.с. 9) та свідоцтвом про народження ОСОБА_2 (а.с. 10).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його син - ОСОБА_2 (позивач), який своєчасно звернувся до Другої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Також в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , яку і має намір успадкувати позивач.

Також встановлено, що постановою державного виконавця від 01.12.2005 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладений арешт на все майно, що належить ОСОБА_4 , а саме на Ѕ квартири АДРЕСА_2 та заборонено здійснювати відчуження вказаного майна.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 22.04.2019 року №164378466 та від 26.12.2019 року №194957994 саме така заборона і зареєстрована в реєстрі, а саме на Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 .

Позиваючись до суду, позивач вказує про те що в резолютивній частині постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 01.12.2005 року допущена описка та помилково вказано об`єкт обтяження квартира АДРЕСА_2 , тому і арешт просить скасувати саме з квартири АДРЕСА_2 . Однак, якщо це і описка, як про це вказує позивач, то вона ніким не виправлялася і на даний час в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна під забороною знаходься квартира АДРЕСА_2 , а не по АДРЕСА_2 .

А в силу норм цивільно-процесуального законодавства судове рішення, як і доказування, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що поставною державного виконавця від 01.12.2005 року арешт та заборона на відчуження накладені саме на квартиру АДРЕСА_2 , і саме вказане обтяження внесено до Єдиного реєстру заборон, підстав для скасування арешту та заборони на обтяження з квартири АДРЕСА_2 , як про це просить позивач, немає.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до постанови пленуму ВССУ від 30.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження». Відповідно позов ОСОБА_2 до відповідача - Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області пред`явлений до неналежного відповідача, тому суд відмовляє в задоволенні позову до цього відповідача саме з цих підстав. А тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, ст.ст. 15, 16, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 19, 76-82, 89, 95, 258-259, 263-265, 274-275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 03.01.2020 року.

Головуючий: В.М. Скляренко