Справа № 570/4631/20
Номер провадження 2-о/570/93/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Беднарчук Г.П.

заявниці ОСОБА_1 ,

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

представників сторін ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Рівненське районне відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області, Рівненський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про видачу обмежувального припису, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) строком на 6 місяців, відповідно до якого просить встановити наступні обмеження його прав:

-обмежити ОСОБА_2 , у спілкуванні з дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7

-заборонити ОСОБА_2 , переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2 вчиняє насильницькі дії відносно неї та дітей, морально її принижує. Ці діяння мають систематичний характер і поєднані з проявами неконтрольованої агресії, вчиненням психологічного та фізичного насильства.

Додатково зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27.10.2015 року (справа №570/3705/15-ц) шлюб між ними було розірвано.

Протягом останніх трьох років ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями та влаштовує конфлікти та сварки. Після розірвання шлюбу регулярність конфліктів тільки зросла. Зазначає, що його насильницькі дії виражаються у словесних образах, погрозах вбивством, приниженням заявниці та їх спільних дітей, залякуваннях, нецензурній лайці (психологічне насильством); побиттях, штовханнях, смиканнях за волосся, спробах придушення (фізичне насильство).

Пояснює, що поведінка ОСОБА_2 вкрай негативно впливає на її психічне та фізичне здоров`я, а також на психічне здоров`я дітей, які стають вимушеними свідками всіх цих подій, а отже, вважаються так само постраждалими від домашнього насильства.

Зазначає, що змушена постійно звертатися за захистом до правоохоронних органів, проте своєї поведінки ОСОБА_2 не змінює.

Пояснює, що лише за період з січня 2018 року по 28 жовтня 2020 року в поліцію надійшло 18 її звернень стосовно вчинення неправомірних дій, у тому числі домашнього насильства колишнім чоловіком ОСОБА_2 .

13 жовтня 2020 року внесено відомості до ЄРДР за № 000256 за фактом нанесення ОСОБА_2 їй легких тілесних ушкоджень (ч. 1 ст. 125 КК).

Також, зазначає, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як особа, яка вчиняє домашнє насильство.

У зв`язку з цим просить видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 .

Заявниця в судовому засіданні вимогу про видачу обмежувального припису підтримала повністю, просила заяву задоволити.

Представник заявниці в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Надав пояснення щодо вищезазначених обставин.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечив. Зазначив, що ініціатором конфліктів є заявниця, а його поведінка не виходить за рамки загальноприйнятих норм і правил.

Представник Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області в судове засідання не з`явився.

Представники Рівненського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді в судовому засіданні не заперечують проти задоволення заяви. Надали пояснення, що сім`я перебуває на обліку, останні чотири роки заявниця постійно до них звертається за допомогою. Вони проводили профілактичні бесіди з ОСОБА_2 , однак його поведінка не змінюється, він проявляє агресію по відношенню до заявниці та дітей. Тому не заперечують щодо задоволення заяви.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (далі Закон) домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

За пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до ч.2 ст.26 Закону обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У відповідності до п.9 ч.1 ст.1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

При цьому, згідно з п.3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Таким чином, зважаючи на наведені правила Закону видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Як встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народились двоє дітей: донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 10.04.2008 року і свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 11.12.2009 року.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 27.10.2015 року (справа №570/3705/15-ц) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

Протягом останніх трьох років ОСОБА_2 влаштовує конфлікти та сварки з заявницею. Він систематично вчиняє насильницькі дії відносно своєї колишньої дружини та дітей, що поєднані з проявами неконтрольованої агресії, вчиненням психологічного та фізичного насильства.

Його насильницькі дії виражаються у словесних образах, погрозах вбивством, приниженням колишньої дружини та їх спільних дітей, залякуваннях, нецензурній лайці (психологічне насильством); побиттях, штовханнях, смиканнях за волосся, спробах придушення (фізичне насильство).

В судовому засіданні були досліджені відеозаписи конфліктів, які підтверджують вищезазначене.

Як вбачається з листа Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ,адресованого директору Рівненського місцевого центру з надання правової допомоги №203і/201/01-2020 від 29.10.2020 р., за період з 01 січня 2018 року по 28 жовтня 2020 року в поліцію надійшло 18 звернень ОСОБА_1 стосовно вчинення неправомірних дій, у тому числі домашнього насильства колишнім чоловіком ОСОБА_2 .

13 жовтня 2020 року внесено відомості до ЄРДР за № 000256 за фактом нанесення ОСОБА_2 легких тілесних ушкоджень заявниці (ч. 1 ст. 125 КК).

Також, з вищезазначеного листа вбачається, що згідно даних інформаційно-телекомунікаційної системи « Інформаційний портал Національної поліції України» ОСОБА_2 перебуває на обліку Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області за вчинення домашнього насильства відносно ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України) а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі N 756/3859/19 (провадження N 61-11564св19).

Тлумачення вищезазначених норм дає підстави для висновку, що при вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу, як обмежувальний припис, суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.

В судовому засіданні було доведено, що ОСОБА_2 вчиняє насильницькі дії відносно заявниці та дітей, та що ці діяння мають систематичний характер і поєднані з проявами неконтрольованої агресії, вчиненням психологічного та фізичного насильства.

Зокрема, вищезазначене підтверджується постановою Рівненського районного суду в Рівненській області від 23.01.2018 у справі №570/212/18, зі змісту якої вбачається, що 28 грудня 2017 року близько 20 год. ОСОБА_2 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 насильство в сім`ї, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме штовхав її, ображав нецензурною лайкою, та відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП.

Також, зі змісту постанови Рівненського районного суду в Рівненській області від 21.02.2019 у справі №570/511/19 вбачається, що 29.01.2019року о 22 год. 50 хв. за місцем проживання в с. В. Омеляна Рівненського району Рівненської області ОСОБА_2 вчинив сварку зі своєю донькою ОСОБА_6 , в ході якої ображав її нецензурною лайкою, голосно кричав, на зауваження не реагував, чим завдав шкоди психічному та моральному здоров`ю потерпілої. Даною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

Крім того, постановою Рівненського районного суду в Рівненській області від 25.04.2019 року у справі №570/1394/19 встановлено, що 15 березня 2019 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_2 за спільним місцем проживання по АДРЕСА_1 , вчинив сварку із ОСОБА_1 , в ході якої висловлювався нецензурними словами до потерпілої, вчинив відносно неї психологічний та моральний тиск, чим завдав шкоди психічному та моральному здоров`ю потерпілої. Даною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

З огляду на вищезазначене, на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків), суд приходить до висновку, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, і такі ризики є реальними.

За таких обставин суд, враховуючи вичерпність переліку заходів тимчасового обмеження прав кривдника у формі встановлення судом обмежувального припису, визначених частиною другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вважає, що вимоги ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав щодо заборони ОСОБА_2 спілкуватись з дітьми та заборони переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватись зі ОСОБА_1 - підлягають задоволенню.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в силу положень ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України суд відносяться за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 81, 89, 350-1 - 350-6 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Рівненське районне відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області, Рівненський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про видачу обмежувального припису - задоволити повністю.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

- обмежити ОСОБА_2 у спілкування з його малолітніми дітьми ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ;

- заборонити ОСОБА_2 переслідувати ОСОБА_1 та в будь-який спосіб спілкуватись з нею.

Рішення підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Заявниця: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , НОМЕР_3 , мешканка: АДРЕСА_1 )

Заінтересована особа: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , мешканець: АДРЕСА_1 )

Суддя: Красовський О.О.

Повний текст судового рішення складено 09.12.2020 року