Справа № 145/810/20
У Х В А Л А

"03" липня 2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

Суддя Кіосак Н. О. , розглянувши заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Тиврівського районного суду Вінницької області знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів, в якому вони просять стягнути з ОСОБА_3 на їх користь 533134 гривень в рівних частках.

На забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву, в якій просять:

- накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер 052455100:01:006:0037, розташовану за тією ж самою адресою.

На обґрунтування заяви вказують, що ціна позову досить велика, а їм відомо, що за кошти, які ОСОБА_3 отримала від них, купила собі житло в м. Гнівань, отже виконати рішення в разі задоволення їхнього позову буде неможливо. Тому виникла необхідність в забезпеченні їхнього позову.

Вважають, що найактуальнішим способом забезпечення їхнього позову буде накладення арешту на належний їй на праві власності будинок розташований в АДРЕСА_1 , який належить їй на підставі свідоцтва про право власності від 07.10.2010 року (бланк НОМЕР_1 ) виданого виконкомом Тиврівської селищної ради, та земельні ділянки площею 0.1500 га, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 541986.

Забезпечення позову шляхом накладення арешту на вище вказане майно не спричинить збитків для відповідача. Відповідач проживає в іншому житлі, будинок АДРЕСА_1 не користується. Вони проживають в цьому будинку, ОСОБА_1 зареєстрований в цьому житлі. Тому немає підстав, визначених в ст.154 ЦК України, для зустрічного забезпечення.

Дослідивши матеріали, вважаю, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Забезпечення позову є процесуальною дією суду, право на вчинення якої надано суду статтями 149 - 153 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується зокрема, накладенням арешту

Згідно з ч. 3 цієї ж статті види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Між зазначеними сторонами виник спір, предметом якого є кошти в сумі 533134 гривні.

Спосіб забезпечення позову, про який просять позивачі передбачений законом, є співмірним заявленим позовним вимогам і його невжиття дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до частин 1, 3 статті 154 ЦПК України суд може за заявою однієї із сторін і зважаючи на пояснення другої сторони допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. Також заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, -

ухвалив :

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволити.

На забезпечення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно набутих коштів накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер 052455100:01:006:0037, розташовану по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на ухвалу суду буде подано протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: Н. О. Кіосак