Справа № 504/2609/16-ц
провадження № 2/504/897/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі :

головуючого судді Доброва П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовом ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.08.2017 року відкрито провадження по даній справі.

В подальшому, у звязку з відрахуванням судді зі штату суду, в провадженні якого перебувала цивільна справа № 504/2609/16-ц і не була ним розглянута, справу передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями, за результатом якого передано на вирішення іншому складу суду.

Ухвалою від 22 листопада 2017 року зазначена справа була прийнята до провадження Комінтернівського районного суду Одеської області у складі судді Доброва П.В.

В обґрунтування заявлених вимог, Позивачем зазначено, що 20.07.2016 року стало відомо про право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 . ОСОБА_1 ніколи не була Асоційованим членом ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», жодних цивільно-правових угод з нею укладено не було, ніякі грошові кошти, які передбачені (нібито) укладеним Договором вона, а ні в касу ЖБК, а ні на поточний рахунок ЖБК не сплачувала, тобто жодних законних правових підстав для отримання у власність нежитлового напівпідвального приміщення що розташований за адресою: АДРЕСА_1 відповідачка не мала, у зв`язку з сим просить суд визнати Договір № 05/05/11/01 від 05.05.2011 року про участь в кооперативі на правах асоційованого члена, що нібито був укладений між ОК «ЖБК «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 та Акт приймання - передачі до цього договору від 25.07.2011 року - недійсним; скасувати Свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 25.11.2011р Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області на нежитлове напівпідвального приміщення що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та скасувати державну реєстрацію права власності від 20.04.2016р. номер запису 14359758, проведеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29457226 від 28.04.2016р. на нежитлове напівпідвальне приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за ОСОБА_1 .

Представник позивача до суду не з`явився, надав до суду письмову заяву щодо розгляду справи без його участі.

Відповідачка ОСОБА_1 до суду не з`явилась, про час та дату засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

За даних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписуючого засобу, відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням вказаних вище норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 17 Закону України від 23.02.2006 року №3477-ІУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Згідно з практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до положень ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи із наведених вище процесуальних норм та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

20.07.2016 року стало відомо про право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

В ході проведення перевірки зазначеного факту було встановлено, що при невстановлених обставинах був нібито укладений Договір № 05/05/11/01 про участь в кооперативі на правах асоційованого члена (надалі - Договір), між ОК «ЖБК «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 .

У відповідності до змісту зазначеного Договору, а саме п. 1.1 Договору «Згідно зазначеного договору ЖБК приймає Асоційованого члена кооперативу до складу кооперативу на правах Асоційованого члена на умовах, зазначених у Статуті та згідно цього договору для забезпечення житла Асоційованого члена кооперативу та членів його сім`ї шляхом будівництва, вводу в експлуатацію та обслуговування об`єкта будівництва, а Асоційований член кооперативу вносить пайовий, членський та допоміжні внески в установлені у Договорі строки.»

Згідно п. 2.2 Договору «Об`єкт пайового внеску - напівпідвал під. № 43, загальною площею 122,9 м2, у напівпідвальному приміщенні об`єкта, який знаходиться на території об`єкта будівництва

Згідно п. 2.3 Договору «Пайовий внесок - це собівартість об`єкта пайового внеску. Розмір пайового внеску затверджується на загальних зборах Членів (засновників) кооперативу та складає 685 469,83 (шістсот вісімдесят п`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять грн.) 83 коп., що за курсом НБУ на день підписання договору складає 86 030 (вісімдесят шість тисяч тридцять) доларів США, з розрахунку 5 577,46 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім грн.) 46 коп. за 1 м2, що по курсу НБУ на день підписання цього договору складає 700 (сімсот) доларів США та площі об`єкта пайового внеску 122,9 м2. Сума пайового внеску автоматично корегується з урахуванням курсу долара США, встановленого НБУ на день внесення платежів».

Порядок приймання передачі об`єкту будівництва зазначений у відповідності до п. 2.5 Договору, а саме :«Акт приймання-передачі об`єкту пайового внеску - документ, підтверджуючий, що ЖБК (до підписання та затвердження акту про прийняття у експлуатацію закінченого будівництва об`єкта будівництва) передав, а Асоційований член кооперативу після внесення 100% пайового внеску прийняв закінчений будівництвом об`єкт пайового внеску згідно з проектною документацією та комплектацій об`єкту пайового внеску для проведення Асоційованим членом кооперативу оздоблювальних та інших робіт».

Порядок внесення пайового внеску асоційованим членом ЖБК визначається п. 3.2 Договору, згідно змісту якого: «Внесення пайового внеску Асоційованим членом кооперативу здійснюється у гривнях шляхом внесення готівкових коштів у касу ЖБК або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ЖБК на наступних умовах:

п. 3.2.1 До 06 травня 2011р. - 685 469,83 (шістсот вісімдесят п`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять грн.) 83 коп., що за курсом НБУ на день підписання договору складає 86 030 (вісімдесят шість тисяч тридцять) доларів США.

Як зазначив Позивач, та що не спростовано Відповідачкою, зазначений вище Договір про участь в кооперативі на правах асоційованого члена №05/05/11/01 від 05 травня та Акт приймання-передачі житла від 25.0.2011р. ніколи не підписувався Головою кооперативу Еллі І.В. та не укладався з ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 ніколи не була Асоційованим членом ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», жодних цивільно-правових угод з нею укладено не було, ніякі грошові кошти, які передбачені (нібито) укладеним Договором вона, а ні в касу ЖБК, а ні на поточний рахунок ЖБК не сплачувала, тобто жодних законних правових підстав для отримання у власність нежитлового напівпідвального приміщення що розташований за адресою: АДРЕСА_1 відповідачка не мала.

Згідно отриманої Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна №63939624 від 20.07.2016р. - ОСОБА_1 є власником нежитлового напівпідвального приміщення, загальною площею 122,9 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту №27. Підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 25.11.2011р., видавник: Крижанівська сільська рада Комінтернівського району Одеської області.

Право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на підставі Рішення виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 284 від 12.08.2011 року, проте правових підстав для прийняття такого рішення про державну реєстрацію права власності на вищевказаний об`єкт нерухомості у виконавчого комітету Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області не було, оскільки відповідно до п.1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV в редакції яка діяла на момент виникнення правовідносин, а саме від 16.03.2010 року, державна реєстрація прав проводиться на підставі договорів, укладених у порядку, встановленому законом, проте Договір №05/05/11/01 про участь в кооперативі на правах асоційованого члена, укладеного між ОК «ЖБК «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 є таким, що укладений з порушенням норм чинного законодавства.

Ст. 203 ЦК України містить перелік вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. 3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. 5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Не дотримання сторонами у момент укладання вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України, у силу статті 215 ЦК України, є підставою для недійсності такого правочину.

Так, однією з обов`язкових вимог, додержання якої вимагається ст. 203 ЦК України є вільне волевиявлення учасника правочин, яке відповідає його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін правочину полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов`язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети. Правочин є вольовою дією особи, яка усвідомлено прагне до настання певних наслідків від своїх дій, наприклад, набуття право власності, отримання коштів, отримання інших благ внаслідок виконання робіт або надання послуг. Укладання договору, а саме: його підпис уповноваженими особами, є формою волевиявлення.

Як було зазначено вище Договір №05/05/11/01 про участь в кооперативі на правах асоційованого члена, що нібито був укладений між ОК «ЖБК «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», в особі голови кооперативу Еллі І.В. та ОСОБА_1 і який разом із Актом приймання-передачі, як було виявлено у ході проведення службового розслідування, не підписувався головою кооперативу Еллі І.В , суперечить волі ОК «ЖБК «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» щодо укладання цього договору, його незаконне «підписання» не створило для ОК «ЖБК «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», наслідків, а саме: Позивачем не було отримано відповідні внески від нібито асоційованого члена кооперативу. Такі внески і не могли бути отримані ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», оскільки ОСОБА_1 не приймалася ним у якості асоційованого члена кооперативу ( ОСОБА_1 не надавала жодної заяви щодо прийняття її до складу ОК «ЖБК «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», як асоційований член, в свою чергу ОК «ЖБК «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», не приймала жодного рішення щодо прийняття її до складу ЖБК як асоційованого члена).

Стаття 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Підпис голови кооперативу, який міститься в оскаржуваному договорі взагалі не відповідає підпису Еллі І.В. , тобто підпис був здійснений іншою особою, а не Еллі І.В. , таким чином не було додержано вимогу ст. 207 ЦК України, що свідчить про не додержання у момент укладання договору обов`язкової письмової форми договору, яка є обов`язковою для відповідності цього договору вимогам дійсності, що передбачені ст. 203 ЦК України.

Умовами Договору наслідками його укладання для ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» є отримання пайового внеску 685 469,83 (шістсот вісімдесят п`ять тисяч чотириста шістдесят дев`ять грн.) 83 коп., проте жодних грошових коштів ОСОБА_1 , яка, крім того, не є членом кооперативу, не сплачувались, а відповідний об`єкт нерухомості, всупереч волі ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», був оформлений нею у приватну власність без належних правових підстав для цього. Неправомірне «виконання» даного договору (об`єкт нерухомості є нібито «переданим» за Актом приймання-передачі) створило ситуацію за якої, у порушення балансу інтересів сторін об`єкт нерухомості був фактично «безоплатно» переданий, що ніяким чином не узгоджується з тією діяльністю, яка здійснюється ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія», оскільки Позивачем здійснюється забезпечення житлом асоційованих членів кооперативу за рахунок їх внесків.

Оскаржуваний Договір № 05/05/11/01 про участь в кооперативі на правах асоційованого члена, що нібито був укладений між ОК «ЖБК «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», в особі голови кооперативу Еллі І.В. та ОСОБА_1 порушує одразу 3 вимоги дійсності правочину, а саме: 1. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. 2. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Договір про участь у кооперативі на правах асоційованого члена укладається між фізичною та юридичною особою. Ст. 208 ЦК України передбачає обов`язкову письмову форму при його укладанні, і така форма вважається додержавною у з разі підписання його уповноваженим представником юридичної особи, відповідно до ст. 207 ЦК України. 3. Оскільки Еллі І.В. як особа, яка уповноважена на підписання договорів від імені ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» свій підпис не ставила, то форма цього договору є недодержаною. 4. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 5. За Договором №05/05/11/01 про участь в кооперативі на правах асоційованого члена, що нібито був укладений між ОК «ЖБК «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ», в особі голови кооперативу Еллі І.В. та ОСОБА_1 правовим наслідком для ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» є отримання пайового, членського та допоміжних внесків, проте зазначені внески не були внесені ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок та або у касу Позивача, отже таке «виконання» без внесення коштів Відповідачем свідчить про те, що реального настання правих наслідків не відбулося.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Договір №05/05/11/01 про участь в кооперативі на правах асоційованого члена є таким, що укладений з порушенням вимог, встановлених ст. 203 ЦК України, додержання яких є обов`язковим для дійсності договору, тому для прийняття Рішення виконавчим комітетом Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 284 від 12.08.2011 року не було жодних правових підстав, тому таке рішення підлягає скасуванню.

На підставі вище викладеного, у зв`язку з тим, що Договір № 05/05/11/01 про участь в кооперативі на правах асоційованого члена, свідчить про недодержання у момент укладання договору ст. 203, 207, 208 ЦК України, у зв`язку з чим підстав для прийняття виконавчим комітетом Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 284 від 12.08.2011 року, проведення державної реєстрації права власності на нежитлове напівпідвальне приміщення за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 з видачею Свідоцтва про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 25.11.2011р Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області не було.

На підставі викладеного, суд вважає, що вищевказані факти свідчать про фальсифікацію вищевказаного договору, а також про неправомірність набуття у власність ОСОБА_1 права власності на нежитлове напівпідвальне приміщення за адресою АДРЕСА_1 .

Правові підстави ухваленого рішення.

Відповідно до вимог ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 та 3 ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавствам також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно ч.ч.4,5 ст.203 ЦК України правочин має вчинятись у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. З ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно» в редакції Закону № 340-ІХ від 05.12.2019 передбачено, що, серед іншого, у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про, серед іншого, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Згідно ч.ч.1,5,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 80 ЦПК України встановлено достатність доказів, тобто які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно визнати недійсним договір № 05/05/11/01 від 05.05.2011 року про участь в кооперативі на правах асоційованого члена, що нібито був укладений між ОК «ЖБК «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 та Акт приймання - передачі до цього договору від 25.07.2011 року, оскільки даний договір фактично не укладався та має ознаки підроблення.

Суд, при ухваленні рішення враховує той факт, що відповідачка ОСОБА_1 до суду не з`явився, відзиву на позову не подавала, а тому суд позбавлений можливість вирішити питання за її участі.

Суд також вважає необхідним скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наступні записи: свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 25.11.2011р Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області на нежитлове напівпідвального приміщення що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та запис 14359758, проведеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29457226 від 28.04.2016р. на нежитлове напівпідвальне приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2,5,10,12,258,259,263-265,268,280-281 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно - задовольнити.

Договір № 05/05/11/01 від 05.05.2011 року про участь в кооперативі на правах асоційованого члена, що нібито був укладений між ОК «ЖБК «ПІВДЕННА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 та Акт приймання - передачі до цього договору від 25.07.2011 року - визнати недійсним.

Скасувати Свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 25.11.2011р Крижанівською сільською радою Комінтернівського району Одеської області на нежитлове напівпідвального приміщення що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати державну реєстрацію права власності від 20.04.2016р. номер запису 14359758, проведеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 29457226 від 28.04.2016р. на нежитлове напівпідвальне приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстроване за ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров