Справа №524/5755/19
Провадження №2/524/347/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: Головуючого - судді Андрієць Д.Д., за участю секретаря - Воблікової І.О., позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ПАТ "СК "УСГ", ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

ВИМОГИ ПОЗИВАЧА

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь 28919 грн матеріальної шкоди та 8000 грн моральної шкоди.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 01.12.2017 за участю транспортного засобу під його керуванням та транспортного засобу під керуванням відповідача відбулась ДТП, внаслідок якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 05.02.2018 відповідача визнано винним у вчиненні ДТП.

Загальна сума завданої шкоди становила 50540,89 грн. Сума виплаченого страхового відшкодування складає 21621,89 грн. Вважає, що з відповідача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням. Крім того, внаслідок пошкодження транспортного засобу, отримання тілесних ушкоджень, а також у зв`язку із тим, що в момент ДТП в транспортному засобі перебувала її дитина, їй було завдано моральної шкоди, яку вона оцінює в 8000 грн.

В судовому засіданні позивач, ОСОБА_1 , підтримала позов та просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач надіслав суду відзив в якому зазначив, що проти задоволення позову заперечує в повному обсязі. Вказав, що сума страхового відшкодування була погоджена позивачем і протокол-узгодження нею не оскаржувався. Звертав увагу на те, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру збитків. На його думку, вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не підтверджені жодними доказами, а тому задоволенню також не підлягають.

ПОЯСНЕННЯ ТРЕТІХ ОСІБ

ПАТ "СК "УСГ" надіслало суду пояснення в яких зазначило, що ним виконано обов`язок щодо виплати страхового відшкодування в повному обсязі.

ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях зазначив, що проти задоволення позову заперечує. Вказав, що оскільки сума страхової виплати не перевищила ліміт відповідальності страховика, вважає, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Постановою Арцизького районного суду Одеської області від 05.02.2018 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суддею було встановлено, що 01 грудня 2017 року, о 11 год. 40 хв., ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на перехресті вул.Харківська та пров.Ковальова, м.Кременчук, Полтавської області, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, а саме стан дорожнього полотна (слизьке), виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «TOYOTA YARIS», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , чим порушив п. п. 2.3.«б», 11.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

На момент ДТП відповідальність водія «VOLKSWAGEN TRANSPORTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПАТ "СК "УСГ", що підтверджується копією поліса №АК/5575154 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

06.06.2018 ПАТ "СК "УСГ" та ОСОБА_1 складено протокол-узгодження про розмір страхового відшкодування, відповідно до якого сторони домовились, що розмір матеріального збитку завданий потерпілій стороні становить 22121,89 грн, до якого входять вартість відновлювальних робіт, запчастин та матеріалів.

Страхове відшкодування в розмірі 21621,89 грн сплачено на користь позивача згідно платіжного доручення від 14.06.2018.

Відповідно до видаткової накладної №903 від 15.07.2018 вартість деталей для ремонту пошкодженого транспортного засобу становила 33540,89 грн. Актом приймання-передачі виконаних робіт від 01.08.2018 підтверджується вартість виконаних робіт з ремонту транспортного засобу в сумі 17000 грн.

НОРМИ ПРАВА

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Частиною 2 ст.16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких належать й інші способи відшкодування шкоди.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного Кодексу України(далі - ЦК України)майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ст.ст., 22.1, 36.1, 36.2 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(в редакції чинній на момент ДТП) У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ. 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.81, ч.6 ст.82 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

ОЦІНКА СУДУ

Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди за статтею 1166 ЦК України доказуванню підлягає: 1) факт спричинення шкоди; 2) протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, 3) причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

На переконання суду, надані позивачем докази, зокрема постанова Арцизького районного суду Одеської області від 05.02.2018 та матеріали страхової справи підтверджують факт спричинення шкоди позивачу, протиправність дій відповідача, ОСОБА_2 , наявність його вини, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками у виді шкоди.

Суд відзначає, що відповідачем не було надано суду жодного доказу на спростування вимог позивача.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем ОСОБА_2 прав та інтересів позивача.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 4 липня 2018 року провадження № 14-176цс18.

Судом встановлено, що відповідно до договору страхування, ліміт відповідальності на одного потерпілого становить 100 000 грн. Тобто, завдана позивачу шкода - 50540,89 грн, не перевищує розміру страхової суми, в межах якої страховик мав провести виплату. З урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, оскільки завдана позивачу шкода не перевищує ліміт відповідальності страховика у фактичного завдавача шкоди не виникає обов`язку у відшкодування матеріальної шкоди.

Суд приймає до уваги те, що між позивачем та страховиком відповідача була погоджена сума страхового відшкодування.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Посилаючись на ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій стверджується, що якщо Суд визнає факт порушення Конвенції або протоколів до неї і якщо внутрішнє право відповідної Високої Договірної Сторони передбачає лише часткове відшкодування, Суд, у разі необхідності, надає потерпілій стороні справедливу сатисфакцію, Європейський суд з прав людини з урахування обставин кожної окремої справи вирішує питання щодо справедливої сатисфакції.

Суд не може погодитись із доводами відповідача про те, що завдання позивачу моральної шкоди повинно бути підтверджено висновком експертів, з огляду на те, що при встановленні факту завдання моральних страждань суд оцінює будь-які докази, які на думку особи, яка звертається за захистом підтверджують або спростовують певні обставини.

Судом враховано надана позивачем медична документація, зокрема висновок спіральної комп`ютерної томографії, а також складені позивачем на місці ДТП пояснення, відповідно до яких в транспортному засобі позивача перебувала 2-річна дитина.

З урахуванням характеру правопорушення, який полягав у порушенні відповідачем ПДР України, який спричинив негативні наслідки у виді завдання і матеріальної шкоди в розмірі 50540,89, а також глибини фізичних та душевних страждань, приймаючи до уваги вимоги розумності та справедливості, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 8000 грн.

Відтак позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст..141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 166.51 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ПАТ "СК "УСГ", ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , моральну шкоду в сумі 8000 грн.

В іншій частині вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 судові втрати в сумі 166.51 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.01.2020

Суддя Д.Д.Андрієць