У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

25.06.20року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Лисичанського комунального підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за ас затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Лисичанського комунального підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за ас затримки розрахунку.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу вимогою заявника є стягнення з Лисичанського комунального підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у сумі 45166 грн. 77 коп. за період з 01.09.2018 по 01.11.2019.

Згідно довідки № 03/66 від 09.06.2020, виданої ЛКП по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал», вбачається, що заборгованість по заробітній платі на дату звільнення ОСОБА_1 складає 45166,77 грн., у тому числі: трьохмісячна вихідна допомога 23360,97 грн.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», до структури заробітної плати входять:

1) Основна заробітна плата. Це - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

2) Додаткова заробітна плата. Це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

3) Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до пункту 1.3 Інструкції зі статистики заробітної плати № 114/8713, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

При цьому, інші виплати, що не належать до фонду оплати праці, встановлені в розділі 3 Інструкції № 114/8713, згідно якої трьохмісячна вихідна допомога не входить до фонду оплати праці.

З вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що трьохмісячна вихідна допомога за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто не входить до структури заробітної плати.

Таким чином, вимоги щодо стягнення заборгованості з виплати трьохмісячної вихідної допомоги у розмірі 23360,97 грн., заявлені заявником, не відповідають вимогам ст. 161 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

У зв`язку з чим, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суд вважає необхідним відмовити заявнику у видачі судового наказу про стягнення з боржника трьохмісячної вихідної допомоги у розмірі 23360,97 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 163-165, 258-260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса проживання якого: АДРЕСА_1 , щодо стягнення з Лисичанського комунального підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал», , юридична адреса: вул. ім. В.Сосюри, буд. 168, м. Лисичанськ Луганської області, трьохмісячної вихідної допомоги у розмірі 23360 (двадцять три тисячі триста шістдесят) грн. 97 коп.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України у зв`язку з заявленням вимоги, яка не відповідає вимогам статті 161 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Суддя М.М. Старікова