Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2020 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Бондар О.В.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника третьої особи Феленко Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Топчинської сільської ради, Магдалинівської районної державної адміністрації, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Топчинської сільської ради, Магдалинівської районної державної адміністрації, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 , яка постійно до дня смерті проживала у с. Топчине Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Після смерті баби позивача відкрилась спадщина, яка складається із права на отримання земельної частки (паю) у колишньому КДСП «Хлібороб».

За життя померла в сільській раді заповіт не складала. Позивач є спадкоємцем за законом другої черги (онук). Тому він, як спадкоємець, який виявив бажання прийняти спадщину та має намір оформити свої спадкові права після смерті своєї бабусі ОСОБА_3 належним чином звернувся до Магдалинівської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у колишньому КДСП «Хлібороб».

Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, а також Державним нотаріусом Магдалинівської ДНК було надано письмове роз`яснення, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа видача такого свідоцтва є неможливою, та рекомендовано звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Окрім позивача є інший спадкоємець - донька померлої (мати позивача) ОСОБА_4 , яка відмовилась від отримання спадщини на користь свого сина.

Померла ОСОБА_3 працювала у КДСП "Хлібороб». Проте родичам померлої про її право на отримання земельної частки (паю) тривалий час не було відомо. Дізнавшись зі слів односельців про наявність її прізвища у списках громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю) із земель колишнього КДСП "Хлібороб" позивач зібрав необхідні докази та розпочав процедуру оформлення своїх спадкових прав. У ході зібрання інформації стосовно спадкового майна виявилось, що дійсно померла ОСОБА_3 була у списках громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю), але через свою смерть не змогла отримати належним чином сертифікат про таке право.

ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай), оскільки була включена до списку членів колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб», що є додатком № 1 до державного акта на право колективної власності на землю від 07.02.1997 року № 2, під № 323, але не отримала сертифікат на земельну частку пай у зв`язку зі смертю.

Позивач зазначає, що прийняв спадщину після смерті своєї баби, однак позбавлений можливості оформити своє спадкове право у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

На підставі викладеного позивач вимушений звернутись з позовом до суду, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) із земель колишнього КДСП «Хлібороб» по праву спадкування за законом, яке належало його бабі ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача - Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій прохав розглянути справу без його участі.

Представник відповідача - Топчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі.

Представник третьої особи в судовому засіданні зазначила, що дійсно померла ОСОБА_3 значиться списку членів колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб», що є додатком № 1 до державного акта на право колективної власності на землю від 07.02.1997 року № 2, під № 323, однак сертифікат не отримувала.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 внесена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Хлібороб» за № 323 (а. с. 20-21), сертифікат на право на земельну частку (пай) не видавався (а. с. 18).

Державний акт на право колективної власності на землю КДСП «Хлібороб» було надано 07 лютого 1997 року, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за Мд № 399 (а. с. 23).

ОСОБА_3 є бабою позивача, згідно свідоцтв про народження (а. с. 14).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 13).

04 березня 2020 року позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_3 (а. с. 54), донька померлої - ОСОБА_4 відмовилася від прийняття спадщини (а. с. 55).

Листом нотаріуса № 245 від 11.03.2020 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із неподанням правовстановлюючих документів на спадкове майно (а. с. 12).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно п. 2. Указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з пунктом 17 розділу X «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» встановлено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Отже, з огляду на вищенаведені положення, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту.

Згідно ст. 25 ЗК України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Відповідно до ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

В судовому засіданні встановлено, що державний акт на право колективної власності на землю КДСП «Хлібороб» виданий 07 лютого 1997 року, баба позивача була членом підприємства та включена до списку громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю), який додано до Державного акту на право колективної власності на землю. Позивач є спадкоємцем другої черги, має право на спадкування за законом. Виходячи з наведеного суд дійшов до висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя Т.А.Ковальчук