Справа № 487/361/18
Провадження № 6/487/166/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючої: судді Гаврасієнко В.О., за участі секретаря Полінкевич К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві подання головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Опята Юрія Юрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції у Миколаївській області Опята Ю.Ю. звернувся до суду з поданням звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється зведене виконавче провадження №57979764 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 487/361/18, виданого 11.07.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 138824,62 грн. та виконавчого листа №487/429/18 виданого 22.05.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 32450,80 грн. У зв`язку з тим, що боржник рішення суду не виконує, заборгованість не сплачує, на виклики державного виконавця не з`являється, просить суд постановити ухвалу про про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

В судове засідання Головний державний виконавець Опята Ю.Ю. не з`явився.

Боржник ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Вивчивши матеріали подання, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що в Заводському відділі державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється зведене виконавче провадження №57979764 з примусового виконання виконавчого листа по справі № 487/361/18, виданого 11.07.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 138824,62 грн. та виконавчого листа №487/429/18 виданого 22.05.2018 року Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 32450,80 грн. Загальна сума боргу складає 171 275.42 грн.

Державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій, а саме: 08.11.2019 року на адресу боржника було направлено виклик про необхідність з`явитись до Заводського відділу ДВС на 27.11.2019 року. 16.12.2019 року виклик повернувся до відділу за неврученням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

Також 06.12.2019 року на адресу боржника було направлено виклик про необхідність з`явитись до Заводського відділу ДВС на 18.12.2019 року. 15.01.2020 року виклик повернувся до відділу за неврученням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання.

До банківських установ направлено запити щодо відкритих рахунків на ім`я ОСОБА_1 . Згідно довідок банківських установ за боржником ОСОБА_4 рахунків в АТ «Ощадбанк», АТ «Укрсиббанк», АТ «Альфа-Банк», АТ «МТБ Банк», АТ АБ «Південний», АТ «Укргазбанк», АТ «Кредобанк», АТ «Юнекс Банк», АТ «Універсал Банк» не відкрито. На відкриті рахунки боржника в АТ КБ «Приват Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «ПУМБ» накладено арешт, проте кошти на зазначених рахунках відсутні.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Згідно довідок Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України Мінський Ю.В. пенсії, заробітної плати, інших доходів не має.

Згідно довідки МВС України за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

08.11.2019, 06.12.2019 на адресу реєстрації боржника рекомендованим листом направлялися виклики державного виконавця щодо обов`язкової явки боржника ОСОБА_1 до відділу стосовно надання пояснень щодо невиконання рішень суду, майнового стану та отримання доходів. На виклики державного виконавця боржник не з`явився, пояснень не надав.

Виходами державного виконавця за адресою АДРЕСА_1 поспілкуватися з боржником чи провести виконавчі дії за вказаною адресою не вдалося у зв`язку з відсутністю останнього.

Згідно довідки Управління державної міграційної служби України в Миколаївській області боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон серії: НОМЕР_1 від 09.08.2010 (код підрозділу - 4810) та FJ 348630 від 24.10.2017 (код підрозділу - 4811), що свідчить про те, що останній має безперешкодну можливість виїзду за межі України при наявному невиконаному зобов`язані, покладеного на нього судовим рішенням.

Відповідно до ст. 3 Конституції України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, що здійснюється нею через систему відповідних державних органів, а також судів.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (далі - Пакт), кожна людина є вільною у виборі місця перебування і вправі покидати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, або які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення, прав і свобод інших осіб.

Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України і може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно ст. 1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну.

Так, положеннями ст. 6 цього Закону України встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов`язання - до виконання зобов`язань, або розв`язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов`язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ст. 18 ч. 3 п. 19 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання останнім зобов`язань за рішенням про стягнення заборгованості.

Зі змісту ст. 441 ЦПК України вбачається, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов`язань за рішенням суду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вищенаведених вимог законодавства, саме державний виконавець зобов`язаний довести навмисне або інше свідоме невиконання боржником рішення суду, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Проте, належних та допустимих доказів того, що боржник ОСОБА_1 має намір ухилятись або ухиляється від виконання судових рішень шляхом вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання судових рішень, або безпідставно не з`являється на виклики приватного виконавця та умисно ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків, суду не надано.

З урахуванням викладеного та вимог чинного законодавства, суд вважає, що підстави для задоволення подання відсутні, що не перешкоджає державному виконавцю у разі надання необхідних доказів та зміни обставин звернутися з відповідним поданням до суду.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити.

Керуючись ст. 5,6 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 260,431, 441 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Опята Юрія Юрійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: В.О. Гаврасієнко