Справа № 562/2118/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

"24" листопада 2020 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді Кушніра О.Г.,

секретар судового засідання Берун А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Здолбунів Рівненської області цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії, -

в с т а н о в и в:

У поданій 04 вересня 2020 року в суд заяві представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області переплату пенсії, яка виникла за період з 13 січня 2014 року по 30 квітня 2017 року в сумі 13799 грн. 26 коп., обґрунтовуючи тим, що позивач допустив розрахункову (лічильну) помилку та при проведенні перерахунку пенсії всупереч законодавству врахував показник середньої заробітної плати за 2011-2013 роки в розмірі 2700,98 грн., а не 2368,70 грн. за період 2010-2012 років, що передував призначенню пенсії.

У відзиві на позов відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю та за спливом строків позовної давності, мотивуючи тим, що застосування неправильної методики визначення розміру пенсії всупереч вимог законодавства не є розрахунковою помилкою, про такі обставини позивачу було відомо у квітні 2017 року, проте з позовом до суду позивач звернувся після спливу трирічного строку позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Правом надання відповіді на відзив позивач не скористався.

Сторони у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибуття з поважних причин не надходило.

Згідно поданих заяв представник позивача позовні вимоги підтримує повністю, а відповідач не визнає, просять розглянути справу без їх участі.

З`ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Установлено, що відповідач ОСОБА_1 з 12 липня 2013 року перебував на обліку в Рівненському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, та отримував пенсію по інвалідності, розмір якої обчислено з урахуванням середньої заробітної плати по країні за три календарні роки (2010-2012) роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, в розмірі 2368,70 грн.

13 січня 2014 року за заявою ОСОБА_1 позивачем було переведено останнього на пенсію за вислугу років та при проведенні перерахунку розмір пенсії обчислено з урахуванням середньої заробітної плати по країні за 2011-2013 роки, яка становила 2700,98 грн., що призвело до переплати пенсії за період з 13 січня 2014 року по 30 квітня 2017 року в сумі 13799 грн. 26 коп., яку в добровільному порядку відповідачем не повернута.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною чи юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Таким чином, Закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Подібні висновки щодо застосування статті 1215 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року, справа № 6-151цс13, та від 02 липня 2014 року, справа № 6-91цс14; постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року, справа № 517/186/17, від 28 березня 2018 року, справа № 173/166/17, від 03 травня 2018 року, справа № 473/2859/17.

Рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики.

Правильність застосування пенсійного законодавства щодо нарахування пенсійних виплат повинні контролюватися саме органом, що призначає пенсії, а тому переплата пенсії мала місце внаслідок дій працівників Пенсійного фонду України.

З роз`яснень, які містяться в п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» вбачається, що до лічильних (рахункових) помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, що має місце по даній справі.

Належних та допустимих у розумінні ст.ст.77-78 ЦПК України доказів допущення рахункової помилки позивачем не надано та обставин недобросовісності набувача при отриманні коштів не наведено.

Крім того, указану вище помилку при обрахуванні пенсії виявлено позивачем у березні 2017 року, що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 31 липня 2017 року №С-405/02.4-15, проте з позовом до суду звернувся 04 вересня 2020 року, тобто після спливу передбаченого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності.

А відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.258-273, 351 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволені позову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності новою редакцією Цивільного процесуального кодексу України (п.15.5 «Перехідних положень»).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: