Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Пушкарьової С.П.,

при секретарі Гончарової К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на дитину, в зв`язку з навчанням, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 вказавши, що з 01.09.2017 року він навчається у Державному навчальному закладі "Василівський професійний ліцей" на денній формі навчання. Строк закінчення навчання 30.06.2020 року. На навчання йому потрібні кошти зокрема на оплату проживання, харчування, транпорт та інші витрати. На даний час Він доходів не має. Його батько добровільно матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням не надає, тому позивач змушений звернутись до суду. Просить стягнути із ОСОБА_2 на його користь, на його утримання аліменти як на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини з усіх видів щомісячного заробітку (доходу) відповідача, щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х років.

Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в загальному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року закрито підготове провадження та призначено цивільний позов до судового розгляду по суті.

Сторони у судове засідання не з явились, однак в матеріалах справи містяться заяви про розгляд цивільної справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3 - копія свідоцтва про народження).

ОСОБА_1 досяг повноліття, однак продовжує навчання та є учнем денної форми навчання державного навчального закладу "Василівський професійний ліцей" на денній формі навчання з професії "Кухар"; термін навчання до 30.06.2020 року (а.с. 2 - довідка № 215 від 09.10.2019 р.).

Згідно ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення у межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і, в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком і повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання та, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь в додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення ст. 182 СК України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений і своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Цивільне судочинство згідно частин 1-3 ст. 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд приймає рішення на підставі наявних у справі письмових доказів, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 навчається у Державному навчальному закладі "Василівський професійний ліцей" на денній формі навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2020 року. Навчання - безоплатне, та позивач отримує стипендію. Так відповідно до довідок (а.с. 84-88) позивач ОСОБА_1 отримав стипендію: за період з 01.09.2017 року по 31.12.207 рік - 2 292 грн. 40 коп, за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 рік - 6 649 грн.14 коп., за період з 01.01.2019рік по 31.12.2019 рік -8 709 грн. 32 коп.; з 01.01.2020 року по 29.02.2020 рік - 1111 грн. 32 коп.

Позивач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , разом з матір`ю та сестрою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та братом - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 із с. Широке до місця навчання у м. Василівка та у зворотньому напрямку має право на безкоштовний проїзд (а.с.52)

Відповідно до досліджених судом доказів, відповідач ОСОБА_2 є працездатною особою, працював водієм в СФГ "Дар" та отримував заробітню плату з 27.02.2019 року по 05.12.2019 рік у розмірі 17 022 грн.50 коп., з лютого 2020 року по травень 2020 року 14 190 грн.

На утримання дітей: ОСОБА_1 та ОСОБА_5 рішенням Василівського районного суду Запорізької області в 2008 році з відповідача - ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку щомісячно. ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 18 років, починаючи з жовтня 2019 року відповідач сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку щомісячно, заборгованості по сплаті аліментів не має ( а.с. 63)

З 2012 року відповідач ОСОБА_2 перебуває у цивільному шлюбі з громадянкою ОСОБА_8 , має на своєму утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_8, також опікується своєю матір"ю ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є непрацездатною і відповідно до довідки № 6007 потребує постійного лікування. ( а.с.22-24,28-29)

Законом встановлено обов`язок батька надавати матеріальну підтримку сину, оскільки останній продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька. Обставин, які б свідчили про відсутність можливості надавати таку допомогу, відповідачем не доведено, тому враховуючи, що позивач навчається безкоштовно та отримує стипендію, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_1 на період його навчання з 13 листопада 2019 року та до закінчення терміну навчання - 30 червня 2020 року, але не більше, ніж до досягнення дитиною 23-х років аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісяця, що буде відповідати інтересам обох батьків і дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Так, датою подачі позову є 13 листопада 2019 р.

Крім того, оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI позивач звільнений від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави в сумі 840, 80грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 на його утримання аліменти як на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/6 частини з усіх видів щомісячного заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи стягнення з 13.11.2019 року та до закінчення терміну навчання - 30.06.2020 року, але не більше ніж до досягнення дитиною 23-х років.

У іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину в межах суми платежу за один місяць допустити до обов`язкового негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у дохід держави у розмірі 768 гривень 40 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно п.3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції закону України «Про внесення змі до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на запобігання поширення корона вірусної хвороби (COVID-19), строки подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складений і підписаний - 05 червня 2020 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова