КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/9381/19 головуючий у суді І інстанції: Яровенко Н.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 листопада 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Іванової І.В., Сліпченка О.І.,

секретар судового засідання: Спеней О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Укрфінресурс" на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Світоч« м. Києва в особі державного реєстратора Алієва Гусєйна Азіза Огли, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Укрфінресурс" про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Комунального підприємства «Світоч» м. Києва в особі державного реєстратора Алієва Гусєйна Азіза Огли, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія» Укрфінресурс» в якому просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер: 46502783 від 16 квітня 2019 року про реєстрацію за ТОВ «Факторингова компанія «Укрфінресурс» права приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , прийнятого державним реєстратором Алієвим Гусейном Азізом огли КП «Світоч»; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації ТОВ «Факторингова компанія «Укрфінресурс» права приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Свою позовну заяву позивач обгрунтовує тим, що 14 травня 2008 року між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 101/ЖР/62/2008-840 на суму 184384,95 доларів США на строк до 10 травня 2028 року. В забезпечення виконання кредитного договору між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено також іпотечний договір б/н від 14 травня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Морозовою С.В., за умовами якого у забезпечення виконання зобов`язань по договору № 101/ЖР/62/2008-840 від 14 травня 2008 року позивачем передано банку нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру, загальною площею 87,60 кв.м., жилою площею 53,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. 12 грудня 2018 року було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги № 101/ЖР/62/2008-840 між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Укрфінресурс», за яким первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору права вимоги до позичальника за кредитним договором № 101/ЖР/62/2008-840 від 14 травня 2008 року та за договорами застави, поруки, іпотеки тощо. 12 квітня 2019 року державним ресторатором Алієвим Гусейном Азізом огли було здійснено перереєстрацію права власності на ТОВ «ФК «Укрфінресурс». Позивач вважає таке рішення незаконним та необґрунтованим з підстав того, що між іпотекодавцем та іпотекодержателем не було підписано договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Також, позивач зазначає, що було порушено вимоги ЗУ «Про мораторій та стягнення майна громадян України, набутого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Крім того, державна реєстрація права власності на спірне майно була проведена 12 квітня 2019 року, тоді як рішення було прийнято 16 квітня 2019 року, що свідчить про незаконність дій державного реєстратора.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Світоч" м. Києва в особі державного реєстратора Алієва Гусєйна Азіза Огли, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Укрфінресурс" про скасування рішення про державну реєстрацію права власності нерухоме майно. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень , індексний номер: 46502783 від 16 квітня 2019 року про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрфінресурс» права приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , прийнятого державним реєстратором Алієвим Гусейном Азізом огли КП «Світоч». Скасованозапис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрфінресурс» права приватної власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000. Стягнутоз Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіза огли на користь ОСОБА_1 1536 грн. 80 коп..

Не погодившись із вказаними судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Укрфінресурс" подало апеляційну скаргу, у якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що відповідачем та ТОВ "ФК "Укрфінресурс" дотримані всі передбачувані чинним законодавством України та Договором іпотеки умови для задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, визначеному ст. 37 ЗУ "Про іпотеку". Також зазначає, що реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ "ФК "Укрфінресурс" здійснена за згодою позивача, що висловлена у п. 5.3, 5.4 договору іпотеки, а тому ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України. наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" не підлягає застосуванню до цих правовідносин. Також, посилається на постанови ВС від 13.06.2018 року у справі №645/5280/16-ц, від 21.11.2018 у справі №640/17931/16-ц, від 09.12.2019 року у справі №464/8589/15-ц та від 16.12.2019 року у справі №607/4911/16-ц. Вважає, що мораторій не позбавляє права звернути стягнення на житло, а тільки відкладає виконання рішення суду, а тому у резолютивній частині рішення суди мають зазначати про призупинення його виконання на час дії мораторію.

В суді апеляційної інстанції представник третьої особи наполягав на задоволенні апеляційної скарги, зазначаючи, що їх права були порушені, до участі в справі у якості відповідача чи співвідповідача долучено не було судом першої інстанції, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Посилається на висновки, які викладено у постановах ВП ВС від 20.11.2019 року у справі №802/1340/18-а (провадження 11-474апп19) та від 19.05.2020 року у справі №644/3116/18. Також зазначає, що предмет іпотеки був переданий банку в забезпечення виконання умов споживчого кредиту, виданого в доларах США, площа житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, становить 87,6,7 м2, та наявності доказів, що це приміщення, використовується позивачем як місце постійного проживання іпотекодавця, тому до даних правовідносин повинен бути застосований ЗУ "Про іпотеку".

Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вирішуючи даний спір, і задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що спірна квартира є предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону №898-IV, виступає як забезпечення зобов`язань ОСОБА_1 за споживчим кредитом, наданим йому кредитною установою-резидентом України ВАТ КБ «Надра» в іноземній валюті. При цьому вказана квартира використовується позивачем як місце постійного проживання, у його власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, а загальна площа квартири не перевищує 140 м2. Викладене свідчить про недотримання при вчиненні дій з відчуження квартири приписів ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України", наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті. Крім того, зазначив, що є доведеним той факт, що державний реєстратор Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієв Гусєйн Азіз огли не мав повноважень на прийняття рішення про державну реєстрацію від 16 квітня 2019 року, індексний номер: 46502783, яке прийнято з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і тому рішення суду про скасування рішення про державну реєстрацію прав є підставою для внесення до Державного реєстру прав запису про скасування державної реєстрації прав.

Однак, такі висновки суду не в повіній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що 14 травня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 101/ЖР/62/2008-840 про видачу коштів у іноземній валюті.

В забезпечення виконання за кредитним договором, 14 травня 2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено Договір іпотеки.

За умовами Договору іпотеки, Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержавтелю наступне нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 87,60 м2, що належить Іпотекодавцю на праві власності на підстав договору купівлі-продажу від 14 травня 2008 року.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить Товариству з обмеженої відповідальності «ФК «Укрфінресурс», підстави виникнення право власності: Договір купівлі продажу (відступлення) прав вимоги за кредитним договором, серія та номер № 101/ЖР/62/2008-840, виданий 12 грудня 2018 року, видавник: ПАТ «КБ «НАДРА»; доказ вручення вимоги, серія та номер: б/н, виданий 27 лютого 2019, видавник: ПАТ «Укрпошта»; вимога про погашення заборгованості за кредитним договором, серія та номер: 20-02/19, виданий 20.02.2019, видавник: ТОВ «ФК «Укфінресурс»; Договір поруки, серія та номер: б/н, виданий 14.05.2008, видавник: ВАТ КБ «НАДРА» ; Договір іпотеки, серія та номер: б/н, виданий 14.05.2008 , видавник ВАТ КБ «Надра».

На момент проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 як на предмет іпотеки в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку, у приватного нотаріуса був відсутній Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між Іпотекодавцем та Іпотекодержателем.

ТОВ «ФК «Укрфінресурс» звернулося до Державного реєстратора Комунального підприємства «Світоч» м. Києва Алієва Гусєйна Азіза огли із заявою про державну реєстрацію за ним речового права на нерухоме майно (права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На підтвердження своїх прав ТОВ «ФК «Укрфінресурс», серед іншого, надав державному реєстратору договори про відступлення права вимоги за договором іпотеки, а також вимогу про намір зареєструвати право власності на предмет іпотеки, якщо у встановлений строк боржник не виконає свого зобов`язання за кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках.

Відповідно до ч. 1 с. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, право або інтерес позивача може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права (частина друга статті 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень).

Аналогічний висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 року у справі № 367/2022/15-ц.

З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції не звернув увагу на вказаний висновок та дійшов до помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання недійсним та скасування рішення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрфінресурс» права приватної власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , прийнятого державним реєстратором Алієвим Гусейном Азізом огли КП «Світоч».

За таких обставин позовні вимоги про визнання недійсним та скасування рішення рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяженьє безпідставними та не підлягають задоволенню.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 №915/127/18 зазначено, що у разі, коли суд установить, що суб`єкт державної реєстрації прав правомірно прийняв рішення про державну реєстрацію права (зокрема, для державної реєстрації подані всі необхідні документи, які вимагаються відповідно до закону, та немає встановлених законом підстав для відмови у державній реєстрації права), це не є перешкодою для задоволення позову про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, якщо наявність такого запису порушує право або інтерес позивача. Тому за позовом про скасування запису про проведену державну реєстрацію відповідного права відповідачем є не суб`єкт державної реєстрації прав, а особа, щодо права якої здійснено такий запис.

Отже, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства.

У даному випадку державний реєстратор Алієвим Гусейном Азізом огли КП «Світоч», приймаючи оспорюване рішення, не мав правовідносин саме з позивачем.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що спір про скасування запису про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача, як іпотекодавця спірного нерухомого майна, іншою особою, за якою зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна, щодо якого внесено зміни до реєстру.

ОСОБА_1 пред`явив позовні вимоги виключно до Комунального підприємства «Світоч» м. Києва в особі державного реєстратора Алієва Гусєйна Азіза Огли.

Разом з цим до участі у справі не було залучено співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Укрфінресурс", який з огляду на підстави заявленого позову та суть порушеного права позивача є належними відповідачами у цій справі.

У цивільному процесі сторонами у справі є особи, правовий спір яких вирішується в суді, які мають юридичну заінтересованість в результаті справи, мають комплекс процесуальних прав і обов`язків, необхідних для захисту прав, свобод та інтересів. Відповідачем є особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнає чи оспорює його суб`єктивне право, свободи чи інтерес, який охороняється законом.

Правовими наслідками задоволення судом позову є зобов`язання відповідача як особи, до якої позивачем пред`являється матеріально - правова вимога, вжити заходів до вчинення дій, утримання від вчинення дій та усунення обставин, що призвели до порушення, невизнання чи оспорювання права або охоронюваного законом інтересу шляхом, зазначеним у резолютивній частині судового рішення.

Відповідно до ст. 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; права і обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; предметом спору є однорідні права і обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.51 ЦПК України лише за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, суд може залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 19 червня 2019 року у справі №824/1751/14-а, відповідно до якої належним відповідачем у такому спорі має бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивач. Участь державного реєстратора, який вніс відомості щодо наявності речового права на спірне майно в іншої особи, як співвідповідача в разі, якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав, не змінює приватноправового характеру цього спору. А також, висновки, які викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц рішення суб`єкта державної реєстрації про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги позивачем були пред`явлені до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що майнове право позивача не було порушено відповідачем Комунальним підприємством «Світоч» м. Києва в особі державного реєстратора Алієва Гусєйна Азіза Огли.

Таким чином, суд апеляційної вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу суду апеляційної інстанції.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалюючи рішення суд першої інстанції не застосував положення постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 №915/127/18, від 19 червня 2019 року у справі №824/1751/14-а, від 29.05.2019 року у справі № 367/2022/15-ц та прийшов до помилкового висновку про задоволення позоних вимог.

Суд апеляційної інстанції не приймає доводи, які викладено у відзиві на апеляційну скаргу про те, що предмет іпотеки був переданий банку в забезпечення виконання умов споживчого кредиту, виданого в доларах США, площа житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, становить 87,6,7 м2, та наявності доказів, що це приміщення, використовується позивачем як місце постійного проживання іпотекодавця, тому до даних правовідносин повинен бути застосований ЗУ "Про іпотеку", оскільки позивачем пред`явлено позовні вимоги до неналежного відповідача.

Суд апеляційної інстанції не приймає наведені у відзиві на апеляційну скаргу посилання на висновки викладені у постановах ВП ВС від 20.11.2019 року у справі №802/1340/18-а (провадження 11-474апп19) та від 19.05.2020 року у справі №644/3116/18, оскільки вони не релевантні до даних правовідносин встановлених у справі.

Відповідно до підпункту «б» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 та ч. 13ст.141 ЦПК України підлягають пропорційному розподілу понесені сторонами судові витрати.

На користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «Укрфінресур" підлягають стягненню з позивача понесені витрати по оплаті судового збору при подачу апеляційної скарги у сумі 2305,20 грн..

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду першої інстанції ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального, і порушенням норм процесуального права, і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у відповідності до ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Укрфінресурс" задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Світоч» м. Києва в особі державного реєстратора Алієва Гусєйна Азіза Огли, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК "Укрфінресурс" про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінресурс»(; місцезнаходження: місто Київ, пр-т, Гагаріна, 23) судові витрати у розмірі 2305,20 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «26» листопада 2020 року.

ГоловуючийсуддяЛ.П. Сушко
СуддіІ.В. Іванова
О.І. Сліпченко