ПОСТАНОВА

Іменем України

11 листопада 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/6992/19

провадження № 22-ц/4809/1162/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда у складі судді Драного В.В. від 18 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

встановив:

У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначила, що їй належить частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у якому зареєстровані її мати - ОСОБА_4 , дочка - ОСОБА_5 та її сестра - ОСОБА_1 ,

Зазначила, що ОСОБА_1 не проживає в даному житлі з 2007 року за власним бажанням, комунальні платежі не сплачує, участі в утриманні житла не бере.

Вказала, що відповідач вже тривалий час проживає зі своїм співмешканцем за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач та інші члени сім`ї перешкод у користуванні жилим приміщенням відповідачу не чинили.

Вказала, що відповідач добровільно зареєструватись за своїм постійним місцем проживання не бажає, у зв`язку з чим, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних платежів, які нараховуються за відповідачем. Дана обставина впливає на призначення позивачу субсидії на житлово-комунальні послуги.

Вважає, що відповідач втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тривалою відсутністю без поважної причини за місцем реєстрації. За таких обставин просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18 червня 2020 року позов задоволено. Визнано ОСОБА_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. При цьому зазначила, що висновки суду про наявність підстав для визнання її такою, що втратила право проживання в спірному житлі є неправомірними, оскільки вона не втратила майнового інтересу до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу чого звернулась в суд відповідним позовом. Також вказала, що не припиняла відносини зі своєю матір`ю, яка проживає в даному будинку.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним мають право користування цим житлом відповідно до Закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником 27/50 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування частки житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель від 24.07.2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Зубко О.П., за яким ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 вказане нерухоме майно, та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.07.2018 року № 131875536 (а.с. 9-10, 11).

Крім того, як вбачається з договору дарування земельної ділянки від 24.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Зубко О.П., та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24.07.2018 року №131882298 ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :48:416:0044 площею 0,0400 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6-7, 8).

Також, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.04.2019 року № 164976332 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки кадастровий номер :48:416:0043 площею 0,0419 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12-13).

Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Кіровоградській області та відповіді Відділу реєстрації місця проживання особи Міської ради міста Кропивницького, будинкової книги, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 10.10.1984 р. (а.с. 15-20, 23, 24).

Відповідно до довідки Квартального комітету №3 Подільського району м.Кропивницького від 30.07.2019 р. №379 відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає там з 2007 року (а.с. 54).

Як вбачається з акту про відсутність за вказаною адресою, складеного сусідами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підписи яких засвідчені головою Квартального комітету № 3 Подільського району м.Кропивницького Березою Л.В., відповідач ОСОБА_1 , не проживає за адресою АДРЕСА_1 , протягом 10 років (а.с. 21).

Факт відсутності за місцем проживання по АДРЕСА_1 з 2007 року не заперечується і самою ОСОБА_1 .

При цьому доказів поважності причин не проживання за вказаною адресою, чи доказів неможливості там проживати, нею не наведено.

Оскільки факт відсутності ОСОБА_1 за спірним місцем проживання більше одного року доведено, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є обґрунтованим і правомірним.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду постановлена з додержанням вимог закону.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 18 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.11.2020

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський Л.М.Дьомич