Справа № 128/3269/20
УХВАЛА

01 грудня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., вирішуючи питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, а саме: визнати право спільної сумісної власності на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 в рівних частках, а саме визнати за позивачем та відповідачем право власності на 1/2 частки об`єкта незавершеного будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером :06:001:0305, площею 0,0396га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнати право власності на 1/2 земельної ділянки для користування та обслуговування 1/2 об`єкта незавершеного будівництва.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Зокрема п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Проте, вказуючи у позовній заяві, що під час шлюбу сторонами було придбано земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0305, площею 0,0396га, що розташована за адресою: Вінницька область Вінницький район Писарівська сільска рада «Росинка-2» товариство садівничо-дачне товариство «Писарівський», земельна ділянка № НОМЕР_1 та на вказаній земельній ділянці будується житловий будинок, позивачем не зазначається конкретний час коли такі події відбулися.

Окрім того, позивачем не викладається обставин того, яке цільове призначення даної земельної ділянки. Хоча із доданої до позовної заяви Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що спірна земельна ділянка має цільове призначення для індивідуального садівництва. Разом із тим, позивач у позові посилається на норми ст. 376 ЦК України, яка в сукупності із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, свідчить про те, що будівництво спірного будинку є самочинним. Однак, позивачем жодним чином не викладено обставин щодо початку будівництва, отримання відповідних дозволів, виготовлення проектів, тощо.

Також, є незрозумілою сама позовна вимога в частині визнання за позивачем та відповідачем права власності на 1/2 частки об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки. Адже, якщо позивач просить визнати і за ним і за відповідачем право власності на 1/2 частки спірного нерухомого майна, то яка доля іншої 1/2 частки цього майна; якщо ж позивач просить визнати за ним і за відповідачем по Ѕ частці, то з якої суми (ціни позову) він виходив сплачуючи судовий збір в сумі 6306,00 грн., тоді як ціна позову вказана 382785,36 грн..

Окрім того, зазначаючи ціну позову в сумі 382785,36 грн., позивачем не викладено обставин та не зазначено доказів саме такої ціни позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, зазначаючи в додатках до позовної заяви копії квитанції від 17.06.2020 та від 05.09.2020, вказаних документів позивач не додає, про що працівниками канцелярції суду було складено відповідний акт від 30.11.2020.

Окрім того, позивач просить поділити спільне майно подружжя земельну ділянку і дачний будинок та не наводить усього переліку спільного майна подружжя.

Пунктами 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Тобто, особливістю розгляду даної категорії справ є те, що при поділі спільного майна подружжя, саме суд, який вирішує спір, має встановити загальний обсяг спільно нажитого майна, яке підлягає поділу в межах наявного між сторонами спору предмета позову майна подружжя, із дотриманням засад рівності часток чи відступом від цих засад.

Відповідно до частини першої та другої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, судом визначається спосіб усунення недоліків подання позовної заяви із відповідною кількістю копій по кількості відповідачів у новій редакції із усуненням зазначених вище недоліків. Дані недоліки мають бути усунуті у п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо, позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

Керуючись ст.ст. 175, 185, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків тривалістю п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у встановлений строк, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана суддею 01.12.2020.

Суддя Л.П. Шевчук