Справа № 539/4555/19
Провадження № 2/539/277/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого судді Даценка В.М.,

за участю секретаря Джадан І.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Лубни цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя.

У заяві вказав, що 14.11.1997 року між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб, який за рішенням суду від 22.05.2018 року розірвано.

Під час спільного проживання у шлюбі ними було придбано домогосподарство за адресою: АДРЕСА_1 , яке зареєстровано на відповідача.

Після фактичного припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу між ним та відповідачем, домовленості щодо поділу спільно нажитого майна, ними не досягнуто.

Позивач прохає визнати домогосподарство, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 спільним майном подружжя та визначити, що йому ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_3 належить по 1/2 його частині.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 позов не визнали, прохали відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що домоволодіння належить особисто відповідачу і не являється спільним сумісним майном.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Встановлено, що з 14.11.1997 року у Мгарській сільській раді Лубенського району Полтавської області позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.6), який за рішенням суду від 22.05.2018 року було розірвано.

Під час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за рішенням виконавчого комітету Мгарської сільської ради Лубенського району від 30.05.2008 року (а.с.32) набули у власність домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного рішення Мгарської сільської ради, 04.06.2008 року видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно на ім`я відповідача ОСОБА_3 (а.с.20).

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута на час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст.60 СК України).

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 24 травня 2017 року по справі № 6-843цс17.

Враховуючи викладене, презумпцію спільності права власності подружжя, оскільки домоволодіння в АДРЕСА_1 А було придбане під час перебування сторонами у шлюбі, воно належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до позиції відповідача вказаний будинок нею отримано в приватну власність шляхом приватизації. Разом з тим, в порушення наведених приписів процесуального законодавства відповідні докази суду не надані.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч.1 ст.69 СК України).

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема, якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. (ст.70 СК України).

Наявні у справі докази не дають суду підстави для відступлення від рівності часток подружжя, тому домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає поділу в рівних частках.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. . 60-61, 69-71 СК України, ст.ст. 4-13, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає в АДРЕСА_2 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешкає та зареєстрована в АДРЕСА_1 ) про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати домогосподарство, розташоване за адресою АДРЕСА_3 АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності у спільному майні подружжя на 1/2 частину домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності у спільному майні подружжя на 1/2 частину домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15.07.2020.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду В.М.Даценко