Справа № 0907/2-5003/2011
провадження №2/457/154/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого судді Грицьківа В.Т.,

з участю секретаря судового засідання Кушнір М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за участю :

представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

02.02.2011 року публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі - ПАТ «АКПІБ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до заяви від 15.06.2011 року позивач збільшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідачів 217 966,62 грн. заборгованості за кредитним договором №123/Кр74 від 04.04.2008 року та судові витрати, понесені по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 04.04.2008 року ПАТ «АКПІБ» та відповідач ОСОБА_1 уклали кредитний договір №123/Кр74, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 200 000,00 грн. Відповідач, неналежно виконував взяті на себе зобов"язання, у зв"язку з чим, станом на 30.01.2011 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед банком становить 217 966,62 грн. Кредитний договір забезпечений Договором поруки, укладеним між ПАТ «АКПІБ» та ОСОБА_2 , відповідно до якого останній поручився за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором.

04.04.2008 року ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (в особі керуючого Філією «Відділення Промінвестбанку в м.Борислав Львівської області Токарчика Б.Й.) та ОСОБА_2 уклали договір іпотеки, згідно якого останній, в забезпечення вимог банку, що випливають з кредитного договору № 123/Кр74 від 04.04.2008 року, передав в заставу кредитору нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судове засідання 30.11.2020 року у черговий раз не з`явився, надіслав на електронну адресу суду клопотання, в якому просить долучити до матеріалів справи копії документів згідно додатків, а саме: вимогу від 04.09.2009 року, претензію від 19.10.2009 року, претензію від 10.12.2009, вимогу від 03.07.2009 року, повідомлення від 02.10.2020 року, довіреність та свідоцтво. Однак, згідно акту про відсутність додатків до клопотання від 30.11.2020 року, який знаходиться в матеріалах справи, під час реєстрації даного клопотання працівниками суду, виявлено відсутність додатків до клопотання: вимоги від 04.09.2009 року, претензії від 19.10.2009 року, претензії від 10.12.2009, вимоги від 03.07.2009 року, повідомлення від 02.10.2020 року.

Крім того, у клопотанні від 30.11.2020 року представник позивача просить суд задовольнити заявлені вимоги в повному обсязі та підготовче засідання по даній справі не завершувати. У клопотанні від 15.10.2020 року - просить справу розглядати у його відсутності, задовольнити позовні вимоги та не завершувати підготовче засідання у справі.

З огляду на зміст поданих клопотань представником позивача, суд приходить до висновку про його неоднозначність та неточність, з яких неможливо встановити реальні прохання позивача.

В судове засідання 30.11.2020 року з"явився представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Романський С.І., який у встановлений судом строк скерував до суду відзив на заявлений позов та додатково пояснив, що кредитні кошти були надані відповідачу на споживчі цілі, тому до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про захист прав споживачів", який передбачає обов"язковий досудовий порядок врегулювання спору, який не був дотриманий позивачем, що є підставою для відмови в задоволенні позову. Також зазначив, що позивач не представив суду оригінали письмових доказів, які витребовував суд згідно ухвали від 10.10.2020 року. Таким чином у справі відсутній оригінал договору про відступлення права вимоги, який укладений між банком та ТОВ «Кредитні ініціативи». Крім того, позивач не надав суду обгрунтуванння нарахування розміру заборгованості; солідарна відповідальність у даних правовідносинах не передбачена діючим законодавством; заява представника позивача про уточнення позовних вимог не відповідає вимогам ЦПК України; набрало законної сили рішення Бориславського міського суду Львівської області в аналогічній справі до іншого відповідача, яким позивачу відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судове засідання 30.11.2020 року з"явився, підтримав клопотання та пояснення адвоката Романського С.І., просив відмовити в задоволенні позову та додатково пояснив, що відповідно до акту від 11.05.2011 року № 271/230/09325407 «Про результати виїзної позапланової перевірки Філії «Відділення ПАТ «Промінвестбанку у м.Бориславі» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 18.03.2011 року» Філією «Відділення ПАТ «Промінвестбанку у м.Бориславі» самостійно списано безнадійну заборгованість за рахунок страхового резерву, тобто банком списано безнадійну заборгованість відповідачів, та віднесено в повному обсязі на збільшення валових витрат банку, що привело до зменшення поступлень до бюджету по податку на прибуток. Таким чином, списання їх заборгованості банком проведена самостійно, на свій власний розсуд, без повідомлення про це їх, тобто, банк скористався своїм правом відповідно до Постанови НБУ №424 від 13.09.2010 року. Тому, на підставі таких фактичних обставин справи, з врахуванням судової практики, наведеної у клопотанні, представник відповідача ОСОБА_3 просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази по справі та з`ясувавши таким чином фактичні її обставини, суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (в особі керуючого Філією «Відділення Промінвестбанку в м.Борислав Львівської області Токарчика Б.Й.) та відповідачем ОСОБА_1 04.04.2008 року укладено кредитний договір №123/Кр74 відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 200 000,00 грн. (а.с.23-30).

Відповідно до Договору майнової поруки №74 від 04.04.2008 року, укладеного між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (в особі керуючого Філією «Відділення Промінвестбанку в м.Борислав Львівської області Токарчика Б.Й.), ОСОБА_1 , як позичальником, та ОСОБА_2 , як поручителем, останній згідно п.п.2.2 Договору передав в заставу кредитору нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно до п.п.2.3 Договору, зобов`язався у випадку невиконання або прострочення виконання позичальником зобов`язань, що випливають з кредитного договору, відповідати перед кредитором як солідарний боржник у тому ж обсязі, що і позичальник (а.с.35-36).

Відповідно до договору іпотеки від 04.04.2008 року, укладеного між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (в особі керуючого Філією «Відділення Промінвестбанку в м.Борислав Львівської області Токарчика Б.Й.) та ОСОБА_2 , останній, в забезпечення вимог банку, що випливають з кредитного договору № 123/Кр74 від 04.04.2008 року, передав в заставу кредитору нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Перевіркою встановлено, що за перевірений період Філією «Відділення ПАТ «Промінвестбанку у м.Бориславі» проводилось списання безнадійних кредитів за рахунок страхового резерву, відповідно до п.п.12.3.13 п.12.3 ст.12 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» з урахуванням змін, внесених Законом України від 20.05.2010 року № 2275-УІ та Постанови Правління НБУ від 13.09.2010 року №424 на загальну суму 4850432, 58 грн., в тому числі по фізичних особах на суму 2158681,93 грн.

Порушень законодавства при самостійному списанні банком сумнівної (безнадійної) заборгованості перевіркою не встановлено.

Страховий резерв, за рахунок якого відбулося списання 29.12.2010 року безнадійних кредитів, в тому числі і кредитного договору №123/Кр74 від 04.04.2008 року, в повній сумі віднесено на валові витрати банку та відшкодовано банку державою у повному обсязі, після подання банком річної декларації за 2010 р., а саме за 4-й квартал 2010 року.

Вищезазначене підтверджено актом від 11.05.2011 року №271/230/09325407 «Про результати виїзної позапланової перевірки Філії «Відділення ПАТ «Промінвестбанку у м.Бориславі» КОД за , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2010 року по 18.03.2011 року» та додатку до нього - розшифровкою безнадійної заборгованості, списаної за рахунок страхового резерву Філією «Відділення «Промінвестбанку м.Борислава» за період 01.01.2010 року по 18.03.2011 року /а.с. 196-224/.

Крім цього, актом перевірки ДПІ у м.Бориславі від 11.05.2011 року №271/230/09325407 «Про результати виїзної позапланової перевірки Філії «Відділення ПАТ Промінвестбанку у м.Бориславі» стверджено, що Філією «Відділенням ПАТ Промінвестбанку у м.Бориславі» задекларовано скориговані валові витрати, які подавалися до головної установи «Промінвестбанку» у сумі 9778106,77 грн.

Згідно акту перевірки ДПІ у м.Бориславі від 11.05.2011 року №271/230/09325407, філія «Відділення ПАТ Промінвестбанку у м.Бориславі» у своїй декларації за IV квартал 2010 року №19535 (тобто річній декларації за 2010 р.), поданій ДТП у м.Бориславі 04.02.2011 року зазначила суму збільшення страхового резерву банку - 4770388,85 грн., за рахунок якого відбулося списання безнадійної заборгованості за кредитами, в тому числі і спірним кредитним договором №123/Кр74 від 04.04.2008 року.

Судом також встановлено, що відповідно до п.2.5. кредитного договору №123/Кр74, укладеного 04 квітня 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 (далі по тексту - кредитний договір), кредит надається Позичальнику на споживчі цілі.

Відповідно до п.5.2.7. кредитного договору, позичальник зобов`язується достроково погасити заборгованість за цим договором протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення від банку про вимогу достроково виконати зобов`язання за даним договором у випадках, передбачених п.5.3.2 договору.

Відповідно до п.5.3.2. кредитного договору, банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання кінцевого терміну погашення кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або процентами за користування ним, суму неустойки і збитків, передбачених цим Договором, у випадках, які визначаються згідно з цим договором істотними та можуть негативно впливати на стан кредитної заборгованості позичальника.

При цьому, банк письмово повідомляє позичальника (поштою з повідомленням; вручення банком особисто позичальнику під розписку) про необхідність дострокової сплати суми заборгованості.

Також, відповідно до п.3.1., п.3.2., п.3.3., п.3.4. договору майнової поруки №74, укладеного 04 квітня 2008 року між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі по тексту -договір поруки), у випадку невиконання зобов`язань «Позичальником» у строки, визначені кредитним договором, кредитор зобов"язаний звернутися з письмовим повідомленням на адресу поручителя. В повідомленні вказується: номер і дата цього договору, дані щодо невиконання позичальником своїх зобов`язань та вказівка на обсяг невиконання (несплата суми кредиту та/або відсотків, та/або сум неустойки, інше), перелік документів, шо підтверджують невиконання позичальником своїх зобов"язань (виписка з особового рахунку, інші документи), номери рахунків, на які необхідно перерахувати суми заборгованості за кредитним договором.

Протягом десяти робочих днів з моменту одержання письмового повідомлення кредитора, вказаного у п.3.2, цього договору, поручитель зобов`язується повідомити позичальника про одержання цього повідомлення. В разі пред`явлення кредитором позову до поручителя, останній зобов`язується подати клопотання про залучення позичальника до участі у справі.

Виконання поручителем зобов`язань перед кредитором повинно відбуватися не пізніше 3-х днів з дати отримання поручителем повідомлення, направленого відповідно до п.3.2. цього договору.

Відповідно до п.22 ст.1 Закону України "Про захист прав споживачів" споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом, (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» №3795-УІ від 22.09.2011р., який набрав чинності з 16.10.2011р.).

Відповідно до ч.2 ст.627 ЦК України, у договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів, (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг» №3795-VI від 22.09.2011р., який набрав чинності з 16.10.2011р.).

Відповідно до п.23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, яка була чинною до 10.06.2017р.) споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

10.06.2017р. набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10 червня 2017року).

Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». 3 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить і Закон України «Про захист прав споживачів».

Відтак, відповідно до ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній станом на січень 2011 року) якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність.

З аналізу вищевикладеного випливає, що ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10.06.2017р., встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, що також було передбачено в п.2.5, п.5.2.7.. п.5.3.2 кредитного договору №123/Кр74 від 04.04.2008 року, а також в п.3.1.. п.3.2.. п.3.3., п.3.4. договору майнової поруки № 74 від 04.04.2008 року.

Згідно п. 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц (провадження №14-680цс19), "звернення до суду з позовом про дострокове повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту не замінює визначений Законом України «Про захист прав споживачів» порядок. Якщо кредитодавець звертається до суду з таким позовом, не виконавши вимоги частини десятої статті 11 цього Закону у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, не дотримавши передбачений зазначеним договором порядок, який не має погіршувати порівняно із цим Законом становище споживача, то в останнього як у позичальника відсутній обов`язок достроково повернути кошти за договором про надання споживчого кредиту, а у суду відсутня підстава для задоволення відповідного позову у частині, яка стосується дострокового стягнення коштів за таким договором."

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 09.09.2020р. у справі №703/747/12 (провадження №61-48242 св18): "...частина десята статті 11 зазначеного Закону у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту" та в постанові Верховного Суду від 12.08.2020р. у справі №2-2062/10 (провадження №61-22301 св18): "Установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, суд має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, в якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту".

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В матеріалах справи письмове повідомлення від позивача ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», на виконання вимого ч.10 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10.06.2017р. про дострокове повернення кредиту за договором №123/Кр74 від 04.04.2008р. позичальником ОСОБА_1 - відсутнє, що також і не представлено представником позивача в судовому засіданні.

Що стосується солідарного стягнення розміру заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд зазначає, що суд може одночасно звернути стягнення на предмет іпотеки та стягнути суму заборгованості за основним зобов`язанням у разі, коли особа позичальника є відмінною від особи іпотекодавця з урахуванням положень статті 11 Закону України "Про іпотеку", якщо одночасно заявлені вимоги про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником.

Відповідно до Закону України "Про іпотеку" іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Визначення іпотеки передбачено й у статті 575 ЦК України, згідно з якою іпотека - це застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності (частина четверта статті 3 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до визначення термінів у статті 1 Закону України "Про іпотеку" основне зобов`язання - це зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Згідно із чинним законодавством іпотекою забезпечуються зобов`язання або вимоги, які можуть виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності.

Безпосередньо Законом України "Про іпотеку" визначено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, а отже, іпотека не може існувати самостійно без основного зобов`язання.

Суб`єктами іпотечних правовідносин - Закон України "Про іпотеку", - визначає іпотекодавця та іпотекодержателя.

Відповідно до визначень, що містяться в статті 1 цього Закону, іпотекодержателем є кредитор за основним зобов`язанням.

Іпотекодавець - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов`язання іншої особи - боржника.

Необхідно враховувати, що згідно зі статтею 546 ЦК України порука та застава визначені як окремі види забезпечення зобов`язань. Поручитель і майновий поручитель є суб`єктами різних за змістом цивільних правовідносин. Поручитель є суб`єктом такого виду забезпечення виконання зобов`язання, як порука, а майновий поручитель є суб`єктом іншого виду забезпечення виконання зобов`язання - застави. Правовий статус поручителя й майнового поручителя врегульовано окремо, із суттєвими видовими відмінностями, достатніми для їх розрізнення та для вирішення спорів за їхньої участі шляхом безпосередного застосування відповідних норм цивільного закону.

Оскільки договір іпотеки є різновидом договору застави та окремим способом забезпечення зобов`язань, регулювання якого здійснюється статтями 572-593 глави 49 ЦК України і спеціальним законом, то до іпотечних правовідносин за участі майнового поручителя не підлягають застосуванню положення параграфа 3 глави 49 ЦК України (постанови Верховного Суду України від 16 жовтня 2012 року у справі № 3-43гс12 та від 17 вересня 2014 року у справі № 6-109цс14).

Жодним із названих нормативних актів не передбачено солідарну відповідальність боржника за кредитним договором та іпотекодавцем.

Боржник за основним зобов`язанням та майновий поручитель - не є солідарними боржниками, оскільки солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо передбачених законом або договором (стаття 541 ЦК України). Даний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.05.2020 року у справі № 161/6253/15-ц.

Судом також встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2013 року у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ «АКПІБ» відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У червні 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося з апеляційною скаргою на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2013 року, зазначаючи про те, що за договором відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року ПАТ «АКПІБ» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги за кредитним договором від 4 серпня 2008 року № 123/Кр74.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 жовтня 2015 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 лютого 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 березня 2013 року, ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 25 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 5 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16 червня 2016 року замінено позивача ПАТ «АКПІБ» на правонаступника ТОВ «Кредитні ініціативи».

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 2 серпня 2016 року закрито провадження у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року та враховуючи, що рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25 листопада 2014 року у справі № 344/15676/14-ц, яке набрало законної сили 17 лютого 2015 року, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, справа по суті вже є вирішеною судом і подальший її розгляд неможливий.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 вересня 2016 року ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 2 серпня 2016 року залишено без змін.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що у цій справі та у справі № 344/15676/14-ц склад сторін, предмет і підстава спору є тотожними, а суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року.

Постановою Верховного суду від 10.05.2018 року, касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовоено. Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 2 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 вересня 2016 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

15.11.2018 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області винесено ухвалу про передачу даної цивільної справи з Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області на розгляд Трускавецькому міському суду Львівської області.

Ухволою Трускавецького міського суду Львівської області від 10.10.2019 року, витребувано у позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» наступні письмові докази по справі:

1.) Оригінал для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів цивільної справи кредитного договору №123/Кр74 від 04.04.2008р., укладеного між первинним позивачем - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Відповідачем-1 ОСОБА_1 та оригінали всіх додатків та договорів про внесення змін до даного кредитного договору №123/Кр74 від 04.04.2008р.для огляду;

2.) Оригінал для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів цивільної справи договору поруки № 74 від 04.04.2008р., укладеного між первинним позивачем - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Відповідачем-2 ОСОБА_2 ;

3.) Оригінал для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів цивільної справи договору застави (договору іпотеки) № 516 від 04.04.2008р., укладеного між первинним позивачем - ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Відповідачем-1 ОСОБА_1 ;

4.) Обгрунтований та детальний Розрахунок суми стягнення за кредитним договором №123/Кр74 від 04.04.2008р., укладеним між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Відповідачем-1 ОСОБА_1 в розмірі 217 734,93 грн.;

5.) Виписки по рахунках позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №123/Кр74 від 04.04.2008р., який був укладений між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Відповідачем-1 ОСОБА_1 : № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в філії «Віділення Промінвестбанку в м.Борислав Львівської області, код Банку 325406 (п.3.3 кредитного договору №123/КР74 від 04.04.2008р.), а також за № НОМЕР_3 відкритого ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в філії «Віділення Промінвестбанку в м. Борислав Львівської області, код Банку 325406 (п.5.2.1 кредитного договору №123/Кр74 від 04.04.2008р.);

6.) Оригінал для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів цивільної справи договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р., який був укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», зі всіма додатками до нього та договорами про внесення змін до цього Договору в період з 17.12.2012р. по 10.10.2019р., в тому числі:

- додаток 1 до Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. - «Реєстр Позичальників» (п.4.3. Договори відетуплення прав вимоги від 17.12.2012р.);

- додаток 2 до Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. - «Акт приймання-передачі Додаткового реєстру Позичальників» (п.4.3. Договору відетуплення прав вимоги від 17.12.2012р.);

- додаток 3 до Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. - «Акт приймання-передачі Документації» (по кредитному договору №123/Кр74 від 04.04.2008р., укладеному між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» та ОСОБА_1 ) (п.8.6. Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р.);

- додаток 4 до Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. - «Повідомлення про відступлення», яке мало бути надіслано первинним кредитором ПАТ «Промінвестбанк» та новим, кредитором ТОВ «Кредитні ініціативи» позичальнику ОСОБА_1 та іпотекодавцю ОСОБА_2 ) (п.6.1. Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р.);

- додаток 5 до Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. - «Мінімальний перелік документів що має міститись в документації» (п.8.2. Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р.);

- додаток 6 до Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. - «Реєстр спорів» (п. 1., п.4.7. Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р.);

7.) Оригінал для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів цивільної справи Договору про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012р., який був укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи», який нотаріально посвідчений 17.12.2012р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирик O.A. за реєстровим №1423, зі всіма додатками до нього та договорами про внесення змін до цього Договору в період з 17.12.2012р. по 10.10.2019р.;

8.) Оригінал для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів цивільної справи Кредитної справи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , Ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ) за кредитним договором №123/Кр74 від 04.04.2008р., укладеному між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та Відповідачем-1 ОСОБА_1 ;

9) Оригінал для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів цивільної справи первинних бухгалтерських документів що підтверджують здійснення згідно п.3.3. Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р. новим кредитором ТОВ «Кредитні ініціативи» оплати Ціни Продажу.

10) Оригінал для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів цивільної справи копію Статуту ТОВ «Кредитні ініціативи» (ідент код: 35326253) та Договору про надання правової допомоги від 12.06.2019р. укладеного між ТОВ «Кредитні ініціативи» та адвокатом Блажевським П.І.;

11) Оригінал для огляду в судовому засіданні та належним чином засвідчену копію для долучення до матеріалів цивільної справи Довіреності відповідно до п.9.8 Договору відступлення прав вимоги від 17.12.2012р., яку первісний кредитор ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» зобов`язаний був надати новому кредитору ТОВ «Кредитні ініціативи» на представництво первісного кредитора ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в судах..

Зобов"язано позивача ТОВ "Кредитні ініціативи" представити Трускавецькому міському суду Львівської області копії зазначених вище документів.

26.12.2019 року представником позивача на виконання ухвали суду від 10.10.2019 року було представлено наступні докази, а саме: кредитний договір №123/Кр74 від 04.04.2008р., укладений між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 та договір майнової поруки № 74 від 04.04.2008 року укладений між ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . В подальшому представник позивача пояснив, що в даних договорах стороною зазначено "ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", однак в ухвалі суду було зазначено "ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", через те, що у позовній заяві були допущені орфографічні помилки.

Крім того, представником позивача було частково долучено до матеріалів справи копії документів з кредитної справи, а саме:

-заява-анкета позичальника ОСОБА_1 на отримання кредиту від 04.04.2008 року;

-заява на видачу готівки № 2 від 04.04.2008 року;

-заява ОСОБА_5 від 04.04.2008 року.

Позивачем на вимогу суду не представлено та в матеріалах справи відсутній оригінал договору про відступлення прав вимоги від 17 грудня 2012 року, згідно якого банк відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитним договором від 4 серпня 2008 року № 123/Кр74.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Частиною 3 вказаної статтi передбачено, що доказуванню підлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторін та iнших осiб, якi беруть участь у справi, виникає спiр.

Вiдповiдно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач будь-якi (крім договірних) інші домовленості i зобов`язання стосовно позивача відносно кредиту, предмета спору заперечує, а позивач не довів незаконність дій відповідача. Твердження позивача про наявність будь-яких iнших зобов`язань стосовно позовних вимог - є припущенням.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Позивач в ході розгляду справи не довів правових підстав своїх вимог до відповідачів по справі, доводи про обґрунтованість стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №123/Кр74 від 04.04.2008 року не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 80, 81, 84, 141, 263, 265, 273, 274, 354 ЦПК України, Законом України «Про захист прав споживачів», с у д,

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 07.12.2020 року.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Трускавецький міський суд Львівської області.

Суддя: В. Т. Грицьків