"07" грудня 2020 р.
Справа №642/2975/19
2/642/203/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Проценко Л.Г.,

за участю секретаря Канаєвої К.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка 02.05.2019р. звернулася до суду із даним позовом, в якому зазначила, що 13 липня 2017р. о 18.40 год. на а/д Харків-Вовчанськ, відповідач керував автомобілем Volkswagenд.н. НОМЕР_1 , та не впевнившись в безпеці, змінив напрямок руху, здійснивши перешкоду автомобілю Chevrolet д.н. НОМЕР_2 під керуванням позивачки, чим примусив її різко змінити напрямок та швидкість руху та виїхати на узбіччя. Постановами Вовчанського районного суду м.Харкова від 15.08.2017р. відповідача було визнано винним за ч.4 ст.122 КУпАП у створенні аварійної ситуації, а позивачку було визнано винною за ст.124 КУпАП. Внаслідок ДТП вартість ремонту автомобіля позивачки склала 49486,58 грн. Страхове відшкодування позивачці від «СК «Альфа-Гарант» склало 20930,28 грн., яке, у зв`язку з провиною в ДТП обох водіїв було поділене навпіл та дорівнює 10465,13 грн., з якого було відраховано франшизу 2000,00 грн. Тому, без ПДВ відшкодування позивачці склало 8465,15 грн. Витрати на ремонт автомобіля позивачки склали 43268,00 грн. Позивачка просила стягнути з відповідача половину розміру матеріальної шкоди, за виключенням виплачених страховиком коштів в розмірі 13168,85 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 07 травня 2019 р. справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Після неодноразових уточнень позивачка просила стягнути з відповідача на її користь 13168,85 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 15.08.2017р. відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, а згідно відповіді Вовчанського районного суду Харківської області від 27.08.2019р. на звернення позивача повідомлено, що відносно ОСОБА_2 було складено протокол за ч.2 ст.122 КУпАП, а протокол за ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 не складався. Тобто у протоколі про адміністративне правопорушення від 23.07.2017р. та постанові суду від 15.08.2017р. була допущена технічна помилка щодо визначення кваліфікації дій ОСОБА_2 та притягнення його до адміністративної відповідальності, але встановлено обставини щодо порушення останнім п.10.1;14.3 ПДД України. Отже визначення осіб, відповідальних за завдану позивачу шкоду, підлягає встановленню в межах цивільної справи. Позивач звернувся до страховика цивільно - правової відповідальності ТДВ «СК «Альфа-Гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. Згідно розрахунку замовлення №СЗк-000069 (акт виконаних робіт) від 21.03.2018р. розмір шкоди пов`язаний з ремонтом автомобіля складає 49486 грн. 58 коп. Страхове відшкодування від ТДВ «СК «Альфа-Гарант» склало 20930грн. 28 коп. Оскільки в діях водіїв вбачається обопільна вина водіїв розмір страхового відшкодування визначався поділом розміру матеріального збитку (20930 грн. 28 коп. поділити на 2 = 10465,13 грн.) Однак враховуючи, що поліс страхування цивільно - правової відповідальності № АК/0689549 передбачає франшизу в розмірі 2000 грн., сума страхового відшкодування склала 8465 грн.15 коп. без ПДВ, що підтверджується випискою про надходження по картці рахунку від 23.10.2017р. Зазначеної виплати від страховика не вистачило для відшкодування шкоди, завданої ОСОБА_1 в наслідок ДТП, яка виникла з вини відповідача, тому права позивача підлягають захисту у судовому порядку. Транспортний засіб яким керував ОСОБА_2 було застраховано полісом № АК/0689549 від 06.10.2016р. З метою підтвердження матеріального збитку та відновлювального ремонту позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності СОД ТОВ «Клевер Експерт» (сертифікат від 22.04.2016р.) і 21.11.2017р. було складено висновок відповідно до якого розмір матеріального збитку власнику автомобілю Chevrolet д.н. НОМЕР_2 склав 28018, 23 грн., а вартість відновлювального ремонту автомобіля -49486, 58 грн. Таким чином розмір фактичних витрат є підтвердженим та підлягає сплаті відповідачем. Витрати на ремонтні роботи (що підтверджено висновком товарознавця від 21.11.2017р.) та актом виконаних робіт склали 43268 грн. 00 коп. Страхове відшкодування ТДВ «СК «Альфа-Гарант» склало 8465 грн.15 коп. Отже 43268 грн. 00 коп./2 - 8465 грн.15 коп. = 13168 грн. 85 коп.

Позивач та його представник до судового засідання не з`явились, були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи. Представник позивача 04.05.2020р. надав заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника у зв`язку з карантином.

Відповідач про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов або клопотань до суду не подано.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , є власницею автомобіля «Chevrolet Evanda» д.н. НОМЕР_2 (а.с. 15)

Постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 15.08.2017р. №617/933/17 було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Даною постановою встановлено, що ОСОБА_1 23.07.2017р. о 18.40 год. на автошляху Харків-Вовчанськ-КПП «Чугунівка», керуючи автомобілем «Chevrolet» д.н. НОМЕР_2 , під час обгону транспортного засобу не вибрала безпечного інтервалу, швидкості, не врахувала дорожніх обставин, щоб безпечно керувати транспортним засобом, виїхала на узбіччя, втратила керування та допустила зіткнення з автомобілем «Volkswagen» д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 (а.с. 46-47)

Постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 15.08.2017р. №617/934/17 було притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.4 ст.122 КУпАП. Даною постановою встановлено, що 13.07.2017р. о 18.40 год. ОСОБА_2 керуючи «Volkswagen» д.н. НОМЕР_1 , на автошляху Харків-Вовчанськ-КПП «Чугунівка», під час руху не переконався, що його обгоняють, змінив напрямок руху, об`їжджаючи перешкоду - яму на дорозі, здійснивши при цьому перешкоду в русі автомобілю «Chevrolet» д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , чим вимусив її різко змінити напрямок руху та швидкість руху та виїхав на узбіччя, чим створив аварійну обстановку (а.с. 48-50, 77-78).

Згідно відповіді Вовчанського районного суду Харківської області від 27.08.2019р. на адресу ОСОБА_1 зазначено, що 26.07.2017р. до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР №099130 від 23.07.2017р. за ч.4 ст.122 КУпАП стосовно ОСОБА_2 . Постановою судді від 15.08.2017р. на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч.4 ст.122 КУпАП у розмірі 680 грн., а також стягнено судовий збір у розмірі 320 грн. Вилучене посвідчення водія повернуто ОСОБА_2 . Протокол про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_2 до суду не надходив. (а.с. 77)

Згідно рахунку-замовлення №СЗк-000069 (акт виконаних робіт) від 21.03.2018р., вартість ремонту автомобіля складає не 49486 грн. 58 коп., як зазначено в уточненому позові (а.с.73), а 43268 грн. 00 коп. (а.с. 44)

У відповіді ТДВ «СК «Альфа-Гарант» від 23.10.2017р. на адресу ОСОБА_1 зазначено, що 23.07.2017р. був проведений огляд пошкодженого в наслідок ДТП 23.07.2017р. автомобіля та складений акт огляду с переліком пошкоджень які виникли наслідок ДТП за підписом ОСОБА_1 та підписом страхового комісару, що свідчить згоду ОСОБА_1 з переліком пошкоджень автомобіля. На підставі акту огляду було складено розрахунок вартості матеріального збитку №22-D/35/4 від 27.09.2017р. за яким вартість матеріального збитку складає 25116,33 грн. Відповідно до п.2 ст.36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат за проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. Тому суму страхового відшкодування прийнято в розмірі 20930грн. 28 коп., без врахування ПДВ. Оскільки в діях водіїв вбачається обопільна вина водіїв що підтверджується постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 15.08.2017р. то розмір страхового відшкодування визначається поділом розміру матеріального збитку 20930 грн. 28 коп. на два, що дорівнюватиме 10465,13 грн. Однак враховуючи, що поліс страхування цивільно - правової відповідальності № АК/0689549 передбачає франшизу в розмірі 2000 грн., сума страхового відшкодування складає 8465 грн.15 коп. без ПДВ. (а.с.45)

ТОВ «Клевер Експерт» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності від 22.04.2016р.) 21.11.2017р. склало звіт про оцінку матеріального збитку №713/11-17, згідно якого, вартість відновлювального ремонту автомобілю «Chevrolet Evanda» д.н. НОМЕР_2 складає 49486,58 грн. Вартість матеріального збитку визначено у 28018,73 грн. Даний звіт підписано директором ТОВ та оцінювачем ОСОБА_3 ; ТОВ «Клевер Експерт» має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий Фондом державного майна України, а ОСОБА_3 має свідоцтво оцінювача, видане Фондом державного майна України. (а.с. 18-43)

Згідно до рахунку-заказу №С3к-00009 (акт виконаних робіт) від 21.03.2018р., складений ФОП ОСОБА_4 , вартість ремонту автомобіля «Chevrolet Evanda» д.н. НОМЕР_2 склала 43268,00 грн. Одержувачем зазначено ОСОБА_1 (а.с. 16-17)

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

В силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.

У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частина 1 ст. 1187 ЦК України зокрема встановлює, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» також визначено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Статті 3 та 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюють, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяного життю, здоров`ю, або майну потерпілих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, або майну потерпілого.

Відповідно до п.22.1 ст.22 вказаного Закону у разі настання страхового випадку страховик в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, або майну третьої особи.

Клопотань про витребування необхідних доказів у зв`язку із неможливістю їх надання позивачка та її представник до суду не подавали.

Аналізуючи подані позивачем докази, судом було встановлено наступні невідповідності:

ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за фактом подій, що сталися 13.07.17р. (постанова Вовчанського районного суду Харківської обл. від 15.07.2017р.), а ОСОБА_1 за фактом подій 23.07.17р. (постанова Вовчанського районного суду Харківської області). Разом із цим, час подій, автомобілі та адреса подій у постановах збігаються. Проте, постанови про виправлення описки позивачем до суду надано не було.

В уточненому позові зазначається, що відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, але в протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові Вовчанського районного суду Харківської обл. зазначено ч.4 ст.122 КУпАП. Щодо акту виконаних робіт №СЗк-000069, позивачкою зазначено, що він був складений в 2017 році на суму 49486,58 грн., але, згідно матеріалів справи, цей акт складено у 2018 році та розмір шкоди з ПДВ становить 43268,00 грн.

Копії постанов Вовчанського районного суду Харківської області від 15.08.2017р. у відношенні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 46-47) не завірені Вовчанським районним судом Харківської області, в зв`язку з чим суд не може прийняти їх в якості допустимого доказу.

Позивачка зазначила у позові про те, що страховою компанією на її картку було перераховано страхове відшкодування 8465 грн.15 коп. (без ПДВ), але доказів цього до суду не надала.

Також, позивачка в уточненому позові (а.с. 91) зазначає, що транспортний засіб, яким керував відповідач ОСОБА_2 , було застраховано за полісом №АК/0689649 від 06.10.2016р., але копії такого полісу не надає. Ця обставина вбачається лише з відповіді ТДВ «СК «Альфа-Гарант» від 23.10.2017р. (а.с. 45), з чого можна зробити висновок, що ТДВ «СК «Альфа-Гарант» було страховиком цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2 .

В розрахунку шкоди, яку позивачка просить стягнути з відповідача, вона погоджується з обопільною виною як себе так і ОСОБА_2 , тому її розрахунок виконано наступним чином: 43268,00 (вартість ремонту) поділено пополам та віднято отримане страхове відшкодування 8465,15 грн. (а.с.93)

Позивачка у позові зазначає, що визначення осіб, відповідальних за завдану позивачу шкоду підлягає встановленню в межах цивільної справи, але при цьому клопотань про призначення експертиз для встановлення розміру шкоди або визначення відсотку вини водії у ДТП, позивачкою та її представником не заявлялося.

Таким чином, позивачка просить стягнути з відповідача 13168,85 грн., виходячи з вартості ремонту 43268,00 грн. Разом із цим, ТДВ СК «Альфа-Гарант» визначило вартість збитків позивачки у 25116,23 грн. (а.с. 45).

З викладеного вбачається, що позивачка фактично не погоджується з оцінкою вартості збитків, яку встановило ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018р. №14-176цс18.

Суд вважає, що позивачкою, відповідно до ст.81 ЦПК України, не доведено обставини, на які вона посилається у своєму позові, щодо відшкодування шкоди саме з ОСОБА_2 .

В даному випадку, ОСОБА_1 , не погоджуючись із розміром страхового відшкодування, позовних вимог до страховика не заявляє, а зазначає відповідачем особу, яка спричинила шкоду ОСОБА_2 , відповідальність якого була застрахована.

Тому, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.07.2018р. №14-176цс18 необхідно відмовити за недоведеністю.

У відповідності до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою в позові, понесені позивачкою судові витрати не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 76-81, 141, 247, 265, 265, 266, 268, ЦПК України ЦПК України, ст.ст. 993,1194,1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 6, 21.1, 22, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд , -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не встановлено, АДРЕСА_2 а

Суддя Л.Г. Проценко