РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/12/20
Провадження № 2/327/44/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2020 року смт. Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Завіновської А.П.,

при секретарі судового засідання Захаренко А.В.,

за відсутністю учасників справи,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3 , про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в:

10.01.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В подальшому АТ КБ «ПриватБанк» уточнив позовну заяву і подав позов в редакції від 03.08.2020 року, в якому співвідповідачами у справі визначив: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову АТ КБ «ПриватБанк» зазначав наступне.

18.01.2011 року АТ КБ «ПриватБанк» (раніше ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_5 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, уклали договір б/н (далі - Договір), згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 7 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (06/17).

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши ОСОБА_5 кредит, водночас останній порушив умови Договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за вказаним договором, а саме заборгованість за кредитом в розмірі 6 592, 27 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_5 помер.

Спадкоємцями позичальника є: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 .

Виходячи з положень ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкоємці повинні відповідати за зобов`язаннями спадкодавця за вказаним кредитним договором.

З огляду на вказане, АТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , заборгованість за кредитним договором б/н від 18.01.2011 року в розмірі 6 592, 27 грн., яка склалася із заборгованості за кредитом, а також суму понесених судових витрат у виді судового збору в розмірі 2 102 грн. 00 коп.

Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 20.02.2020 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 10 год. 00 хв. 12.03.2020 року.

Крім того, вказаною ухвалою за клопотанням представника позивача було витребувано докази, а саме з Розівської державної нотаріальної контори копію спадкової справи заведеної після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , а з Зорянської (раніше Карло-Лібкнехтівської) сільської ради Розівського району Запорізької області інформацію про осіб, що були зареєстровані та проживали на момент смерті разом з ОСОБА_5 (а.с. 66 т. 1).

В подальшому розгляд справи було відкладено на 11 год. 30 хв. 01.04.2020 року, 11 год. 30 хв. 22.04.2020 року, 13 год. 00 хв. 13.05.2020 року, 13 год. 30 хв. 27.05.2020 року, 14 год. 00 хв. 15.06.2020 року, 14 год. 30 хв. 30.06.2020 року, 14 год. 30 хв. 15.07.2020 року, 13 год. 20 хв. 28.07.2020 року, 10 год. 30 хв. 04.08.2020 року, 10 год. 00 хв. 13.08.2020 року, 10 год. 30 хв. 09.09.2020 року, 13 год. 00 хв. 24.09.2020 року, 14 год. 00 хв. 12.10.2020 року, 10 год. 00 хв. 29.10.2020 року, 09 год. 00 хв. 17.11.2020 року та в останній раз на 14 год. 00 хв. 07.12.2020 року (а.с. 98, 114, 148, 152, 157, 167, 172, 219, 242 т. 1, а.с. 9-10, 35, 60, 69-70, 83, 100, 111 т. 2).

Ухвалою суду від 01.04.2020 року за клопотанням відповідачки ОСОБА_2 , з АТ КБ «ПриватБанк» було витребувано докази, а саме: довідку про строк дії платіжної картки (платіжних карток), виданої (их) ОСОБА_5 , згідно кредитного договору б/н від 18.01.2011 року, відомості про кредитний ліміт та виписку по картрахунку останнього (а.с. 113 т. 1).

Ухвалою суду від 04.08.2020 року за клопотанням представника позивача з Відділу у Розівському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та у Державного реєстратора «з реєстрації прав та їх обтяжень» Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області витребувано, відповідно: Витяг з Державного земельного кадастру про земельну (і) ділянку (и), яка (які) перебували у власності ОСОБА_5 ; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна стосовно наявності у ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , нерухомого майна (а.с. 9-10 т. 2).

Крім того, 09.09.2020 року ухвалою суду за клопотанням відповідачки ОСОБА_2 з Розівської державної нотаріальної контори витребувано відомості про осіб, які прийняли спадщину після померлого ОСОБА_5 (а.с. 60 т. 2).

Ухвалою від 24.09.2020 року, клопотання представника позивача задоволено частково, до судового розгляду в рамках даної цивільної справи прийнято уточнену позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» в редакції від 03.08.2020 року, в частині позовних вимог пред`явлених до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та до участі у справі в якості належних співвідповідачів залучено вказаних осіб (а.с. 69-70 т. 2).

Ухвалою суду від 29.10.2020 року за клопотанням відповідачки ОСОБА_1 , з АТ КБ «ПриватБанк» витребувано відомості про те, коли позивачу стало відомо про смерть позичальника ОСОБА_5 (а.с. 100 т. 2).

У відзиві на позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» в первинній редакції від 26.12.2019 року, відповідачка ОСОБА_2 , заперечуючи проти позовних вимог зазначала, що вона не є спадкоємцем померлого ОСОБА_5 , оскільки шлюб між ними було розірвано ще у 2012 року, а тому вона фактично не є належним відповідачем у справі. Крім того, оскаржувала факт укладення між Банком та померлим ОСОБА_5 кредитного договору, через наявність істотних порушень під час його укладення, як то і нараховану за вказаним договором суму заборгованості, а також посилалася на порушення строків звернення до суду із вказаним позовом, внаслідок чого просила у задоволенні позову відмовити (а.с. 102-107 т. 1).

У відповіді на відзив відповідачки ОСОБА_2 , представник позивача підтримавши позовні вимоги вказував, що під час укладення кредитного договору були дотримані усі вимоги закону, а тому він є чинним. Враховуючи, що ОСОБА_5 не виконав свої зобов`язання за вказаним договором утворилася заборгованість, а оскільки відповідачка є спадкоємицею останнього, оскільки на час смерті проживала за однією адресою з померлим, то відповідно повинна нести цивільну відповідальність за вказаним договором. З огляду на вказані обставини, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с. 119-128 т. 1).

У відзиві на позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк», відповідачка ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись зокрема на те, що вона не може нести цивільно-правову відповідальність за борги свого батька ОСОБА_5 , оскільки не приймала спадщину після останнього (а.с. 234-235 т. 1, а.с. 90-91 т. 2).

У відповіді на відзив відповідачки ОСОБА_1 , представник позивача зазначав, що остання згідно до матеріалів спадкової справи є спадкоємицею позичальника ОСОБА_5 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, повинна відповідати за зобов`язаннями спадкодавця за вказаним кредитним договором (а.с. 51-53, 92-94 т. 2).

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, незважаючи на те, що його явка неодноразово визнавалася судом обов`язковою. Про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с. 48 т. 1, а.с. 112 т. 2).

Відповідачка ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена. Крім того, звернулася до суду з заявою, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність та у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанку» відмовити (а.с. 164 т. 1, а.с. 113 т. 2).

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Окрім того, звернулася до суду із заявою, в якій просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, а у задоволенні позову відмовити (а.с. 77, 114 т. 2).

Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи.

Перевіривши матеріали цивільної справи, спадкової справи № 84/2014, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

18.01.2011 року АТ КБ «ПриватБанк» (раніше ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_5 шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, уклали договір б/н, згідно з яким останній отримав кредит у розмірі 7 000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 27,6 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (06/17) (а.с. 6 т. 1).

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 6 592, 27 грн. (а.с. 5, 129-131, 140-143 т. 1).

Згідно до свідоцтва про смерть, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер у с. Карла Лібкнехта Розівського району Запорізької області у віці 53 років (а.с. 32 т. 1).

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Водночас згідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Згідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Якщо протягом однієї доби померли особи, які могли б спадкувати одна після одної, спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з них. Якщо кілька осіб, які могли б спадкувати одна після одної, померли під час спільної для них небезпеки (стихійного лиха, аварії, катастрофи тощо), припускається, що вони померли одночасно. У цьому випадку спадщина відкривається одночасно і окремо щодо кожної з цих осіб.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (ст. 1221 ЦК України).

Частиною першою статті 1222 ЦК України, визначено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 4 статті 1268 ЦК України визначено, що малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 15.07.2014 року до Розівської державної нотаріальної контори звернулася ОСОБА_4 , 1935 року народження із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була відкрита спадкова справа, що підтверджується відповідними довідками зі Спадкового реєстру та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи (а.с. 78-80 т. 1).

При цьому, ОСОБА_4 у даній заяві зазначені інші спадкоємці померлого: дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки, наданої виконавчим комітетом Карло-Лібкнехтівської сільської ради Розівського району Запорізької області, на час смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані, але не проживали: колишня дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 85 т. 1).

Вказані обставини підтверджуються аналогічною інформацією наданою Розівською селищної радою Розівського району Запорізької області на виконання ухвали суду від 20.02.2020 року (а.с. 96 т. 1).

Виходячи з рішення Розівського районного суду Запорізької області від 26.06.2012 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 07.07.2012 року (а.с. 147 т. 1).

Згідно до листа державного нотаріуса від 21.09.2020 року за № 299/01-16, заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_5 , подала мати останнього ОСОБА_4 . Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, малолітній син померлого ОСОБА_3 . Станом на 21.09.2020 року спадкоємці з заявами на видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися (а.с. 67 т. 2).

Зі змісту свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , тобто до пред`явлення до останньої даного позову в редакції від 03.08.2020 року, що усувало можливість залучення її до участі у справі в якості співвідповідача, як то і її правонаступників (а.с. 236 т. 1).

Також відсутні в матеріалах справи докази про те, що відповідачка ОСОБА_1 прийняла спадщину після померлого ОСОБА_5 , як то і взагалі докази про наявність між вказаними особами родинних зв`язків.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що фактично єдиним спадкоємцем померлого ОСОБА_5 , який згідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, є неповнолітній син останнього, - ОСОБА_3 (а.с. 165 т. 1).

Оскільки зобов`язання боржника з повернення кредиту входять до складу спадщини, то застосуванню підлягають норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора.

Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України позивач заявив вимоги до спадкоємця.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин, тобто до внесення змін в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 року) спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Статтею 1281 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин, до внесення змін в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 року) передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від дня настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за зобов`язанням, а також припинення такого зобов`язання.

Строки пред`явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.

Зазначений правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2018 року у справі № 14-53цс18.

Стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`явлення кредитором вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі № 495/1933/15-ц).

Виходячи з листа представника позивача від 30.10.2020 року за № 1689311-ВБ, про смерть позичальника ОСОБА_5 , Банку стало відомо 20.08.2014 року (а.с. 108 т. 2).

13.02.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» до Розівської державної нотаріальної контори направив претензію кредитора за вих. № SAMDN1042 від 17.01.2019 року (а.с. 34, 35 т. 1).

22.02.2019 року до Розівської державної нотаріальної контори від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла вказана претензія кредитора разом із копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 (а.с. 87 т. 1).

25.02.2019 року Розівською державної нотаріальною контору на адресу АТ КБ «ПриватБанк» було направлено лист за № 98/02-14 про реєстрацію претензії останнього (а.с. 33, 93 т. 1).

03.10.2019 року аналогічна претензія кредитора від 17.09.2019 року була направлена ОСОБА_2 , яка взагалі не є спадкоємцем померлого ОСОБА_5 (а.с. 36, 37-39 т. 1).

Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що позивач дізнався про відкриття спадщини, - смерть позичальника ОСОБА_5 , ще 20.08.2014 року.

А тому, виходячи з приписів ч. 2 ст. 1281 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин, тобто до внесення змін в редакції Закону № 2478-VIII від 03.07.2018 року), позивач мав право пред`явити вимоги до спадкоємців боржника ОСОБА_5 , протягом шести місяців починаючи з 20.08.2014 року, тобто з часу коли він дізнався про відкриття спадщини.

Водночас, як свідчать матеріали справи, позивач звернувся із вимогою до спадкоємців боржника лише 13.02.2019 року, тобто коли направив до нотаріальної контори претензію кредитора, а тому пропустив визначений ч. 2 ст. 1281 ЦК України (в редакції на час спірних правовідносин) шестимісячний строк для пред`явлення вимоги спадкоємцям боржника.

Наслідком пропуску кредитором вказаного строку звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення права вимоги, згідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України, а тому і відповідно відмовою у задоволенні позову.

Крім того, враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 спадщину після померлого ОСОБА_5 не приймала, а також відсутність в матеріалах справи відомостей, які б взагалі свідчили про наявність родинного зв`язку між вказаними особами, то ОСОБА_1 , на думку суду, взагалі не є належним відповідачем у справі.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Керуючись ст. ст. 608, 1216, 1218, 1219-1222, 1258, 1261, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 141, 211, 247, 259, 263-265, 273, 274 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини, - ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції, Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А.П. Завіновська