Провадження № 2/686/2920/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2020 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі - Кшановській Є.З. за участю представника позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Бейлика А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу посилаючись на те, що відповідач зобов`язання за договором кредиту не виконує та має заборгованість 19115,50 грн.

Від повернення яких відповідач відмовляється. Тому товариство вимушене звернутися до суду з позовом про стягнення боргу.

07.02.2017 року ухвалено заочне рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» суми заборгованості у розмірі 19115,50 грн.

Ухвалою суду від 11.03.2020 року заочне рішення суду скасовано та справу призначено до розгляду.

У судове засідання представник позивача з`явився, підтримав позовні вимоги, надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представник відповідача у судове засідання з`явився, заперечив проти позовних вимог. Просить в позові відмовити та стягнути з позивача понесенні витрати.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження та позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 підписала заяву-анкету б/н від 25.06.2014 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 9 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Кредитна заборгованість останньої виникла 07-08.05.2015 р. розмірі 8 990, 08 грн., на яку в подальшому почали рахуватись відсотки, неустойка (штрафи, пеня) комісія, що підтверджується змістом поданої позовної заяви та розрахунку до позову.

Даний «кредит» виник 07-08.05.2015 р., що підтверджується випискою по усім карткам відповідачки наданої банком, з якої видно, що на 05.05.2015 р. у ОСОБА_2 на кредитній картці ще були власні кошти 146, 50 грн., а на 07.05.2015 р. було здійснено 2 транзакції (перерахування) з її кредитної карти на іншу карту у розмірі 8 500 грн. (з комісією 334 грн.) та 290 грн. (з комісією 11, 60 грн.) в зв`язку з чим у ОСОБА_2 07.05.2015 р. виникла кредитна заборгованість 8 990, 08 грн.

Позивач звертає увагу на те, що вищевказані 2 транзакції, перерахування (зняття) кредитних коштів з кредитної картки ОСОБА_2 у розмірі 8 990, 08 грн. були незаконними, так як були вчинені третіми особами без погодження з відповідачем.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.04.2019 р. справа № 686/5363/18 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 частково та вирішено:

Визнати недійсними операції (трансакції) щодо переказу 07.05.2015 року коштів з карткового рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" () в сумі 950грн.

Визнати недійсними операції (трансакції) щодо переказу 07.05.2015 року коштів з кредитної картки ОСОБА_2 № НОМЕР_2 в АТ КБ "Приватбанк" () в сумі 8500грн. та 290 грн.

Визнати недійсними операції (трансакції) щодо переказу 07.05.2015 року коштів з карткового рахунку ОСОБА_2 № НОМЕР_3 в АТ КБ "Приватбанк" () в сумі 4860,55грн., 3362,71грн. та 1269,70грн..

Скасувати відсотки, неустойку, комісії та інші штрафні санкції, нараховані АТ КБ "Приватбанк" () за оскаржуваними ОСОБА_2 операціями (трансакціями) щодо переказу 07.05.2015 року коштів з кредитної картки ОСОБА_2 № НОМЕР_2 та стягнуто судові витрати. Рішення суду набрало законної сили 18.07.2019 р.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 18.07.2019 р. рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Згідно ч.1, 3, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.1 ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

Також відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 40-1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «еквайр та емітент повинні проводити моніторинг з метою ідентифікації помилкових та неналежних переказів, суб`єктів помилкових та неналежних переказів та вживати заходи із запобігання або припинення зазначених переказів. Моніторинг має проводитися постійно за параметрами, встановленими правилами відповідної платіжної системи»

Відповідно до ст. 37-1 вищевказаного Закону, для встановлення правомірності переказу еквайр, за результатами моніторингу або в разі опротестування переказу держателем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи, має право призупинити завершення переказу на час, передбачений правилами відповідної платіжної системи, але не більше ніж на дев`яносто календарних днів.

Згідно з п. 7,8,9 Розділу 6 Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затверджених Постановою правління НБУ № 705 від 05.12.2014 року визначено, що Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції».

Вище зазначеним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.04.2019 р. встановлено, що 07.05.2015 р. третіми особами було здійснено несанкціонований доступ до карткових рахунків ОСОБА_2 , внаслідок чого відбулось незаконне списання коштів з її рахунків: з карти НОМЕР_1 було незаконно перераховано 950 грн., з кредитної картки НОМЕР_2 було перераховано кредитні кошти у розмірі 8 500 грн. та 290 грн. на зарплатну картку № 9330245, з якої в подальшому незаконно було перераховано та здійснено три незаконних трансакції щодо перерахунку коштів у загальному розмірі 9492,96грн. на які з її коштів було незаконно списано комісію в розмірі 268,44грн.

Згідно ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, вищевказаними рішеннями суду встановлено, що ОСОБА_2 не отримувала вищевказаних кредитних коштів у розмірі 8 790 грн. (з комісією 8 990, 08 грн.) (так як останні були зняті з рахунку відповідача незаконно), що унеможливлює стягнення з останньої не тільки даних коштів, а і нарахування, стягнення відсотків, неустойки, комісії відносно даних кредитних коштів.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги банку є повністю не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання про поворот виконання рішення суд вважає, що зазначена вимога не підлягає до задоволення так, як згідно ч.3,6 ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він:1) закриває провадження у справі;2) залишає позов без розгляду;3) відмовляє в позові повністю;4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі тому зазначену вимогу суд вправі вирішити лише на стадії виконання рішення.

Відповідно до ст.ст. 133, 134 ЦПК України представник відповідача надав суду розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс в зв`язку з розглядом справи заяви про перегляд заочного рішення суду по справі 686/17017/16-ц.

Судом вбачається, що між ОСОБА_2 та адвокатом Бейликом Артуром Беніаміновичем укладено договір про надання правничої допомоги від 22.10.2019 р.

Відповідач поніс витрати на професійну правничу допомоги при розгляді даної справи в Хмельницькому міськрайонному суді поданий розрахунок представником відповідача на думку суду є вірним та відповідають вимогам законодавства тому підлягають до стягнення з позивача. Судові витрати відповідача ОСОБА_2 складають витрати на професійну правничу допомогу по справі за заявою про перегляд заочного рішення суду від 07.02.2017 р. у розмірі 6 000 грн. та під час судового розгляду справи № 686/1707/16-ц у розмірі 11 325 грн., разом 17 325 грн., які підлягають до стягнення з позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 625 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_4 ) судові витрати у розмірі 17325 (сімнадцять тисяч триста двадцять п`ять) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. Стефанишин