Справа № 645/7031/19
Провадження № 2/645/446/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

08 січня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Алтухової О.Ю.,

секретар судових засідань - Волкова А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що з 2016 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає з позивачем. На початку жовтня 2019 року відповідач пішов з сім`ї і з цього часу він з позивачем та з донькою не проживає, матеріальну допомогу на утримання та виховання дитини не надає. Зараз дитина не досягла віку трьох років і позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною, отримує державну допомогу на дитину, якої не вистачає для повного та гармонійного розвитку дитини. Позивач була вимушена звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину. Оскільки добровільно домовитися про сплату аліментів не вдалося, позивач вимушена звертатися до суду з відповідним позовом.

22 листопада 2019 року на адресу суду надійшла інформація, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України з Реєстру територіальної громади м. Харкова, з якої вбачається, що відповідач зареєстрованим в м.Харкові не значиться.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 22.11.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по вищевказаній цивільній справі в порядку спрощеного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала заяву про слухання справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала (Вх.№30205 від 06.12.2019 року).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та направленням судових повісток за адресою, що вказана в позовній заяві та зазначено в копії паспорту відповідача. Відповідач отримав судові повістки особисто, про що в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.27-28). Причини неявки відповідач суду не повідомив, будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Згідно ч.2 ст.43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальними засадами диспозитивності цивільного судочинства, встановленими ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 21 жовтня 2016 року Комінтернівським районним у м.Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області), актовий запис № 677 (Свідоцтво серії НОМЕР_1 ).

Встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 14.04.2017 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 1080.

Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщені осіб від 29 жовтня 2019 року малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.7).

За змістом частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Позивач зазначає, що проживає з дитиною окремо від відповідача і постійно потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання, хоча має до того матеріальну можливість, так як є працездатною особою.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальний стан сторін, стан здоров`я дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та інших непрацездатних членів сім`ї.

Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім`ї відповідачем суду не надано.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Верховний Суд в постанові по справі № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, доказів того, що відповідач має інших утриманців або інші аліментні зобов`язання суду не надано, доказів, які свідчать про наявність у нього захворювань та потреби в лікуванні суду також не надано.

Відповідно ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та стягнення на її користь з відповідача ОСОБА_2 аліментів на її утримання у розмірі 2000,00 грн. щомісячно з моменту звернення з цією позовною заявою до суду і до досягнення донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судові витрати суд стягує з відповідача на користь держави.

Згідно ч.1ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 79, 84, 182 СК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання останньої у розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн. щомісячно починаючи з 05 листопада 2019 року і до досягнення донькою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть отримати за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , адреса проживання, яка вказана в позовній заяві: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 08 січня 2020 року.

Суддя --