Справа № 450/4272/19 Провадження № 2/450/764/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"24" листопада 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Кукси Д.А.

при секретарі Оленич О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про предмет спору: звернення стягнення на майно суб`єкта підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (с. Підбірці, Львівська область, 81127, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з метою погашення заборгованості за кредитним договором №CM-SME601/038/2007 від 05.06.2007 р. у розмірі 72 415,49 дол.США, яке складається з 44 828, 04 дол. США - суми заборгованості за кредитом та 27 587, 45 дол. США - суми заборгованості по відсотках за користування кредитом шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №РМ-SME601/038/2007 від 05 червня 2007 року, а саме: нежитлове приміщення - будівля пункту ремонту автомобільних коліс загальною площею 360,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): відповідачка звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим 05.06.2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») був укладений кредитний договір №CM-SME601/038/2007, згідно з яким відповідачка отримала у банку кредит в розмірі 125 000 дол. США. В якості забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання, 05.06.2007 року між суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 та Банком був укладений договір іпотеки №PM-SME601/038/2007. В іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення - будівля пункту ремонту автомобільних коліс загальною площею 360,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 14.09.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 72 415, 49 дол. США, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту: 44 828, 04 дол. США; заборгованість по відсотках 27 587, 45 дол. США. У зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань відповідачкою, вважають за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задоволити.

Позиція відповідача : в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідачки чи відкладення розгляду справи до суду від відповідачки не надходило.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, з`ясувавши думку представника позивача висловлену у письмовій заяві, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 280 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно до ст. 282 ЦПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

12.12.2019 року запит щодо доступу до персональних даних; 22.01.2020 року відповіді на запит; 23.01.2020 року ухвала суду про відкриття провадження у справі; 04.03.2020 року ухвала підготовчого судового засідання; 09.06.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 01.09.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 01.09.2020 року ухвала про закінчення підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 06.10.2020 року клопотання про відкладення розгляду справи; 06.10.2020 року ухвала судового засідання; 24.11.2020 року клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що 05 червня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є АТ «ОТП Банк») був укладений кредитний договір №СМ-SМЕ601/038/2007, згідно з яким відповідачка отримала у банку кредит в розмірі 125 000,00 (сто двадцять п`ять тисяч,00) доларів США.

В якості забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання, 05 червня 2007 року між суб`єктом підприємницьої діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 та Банком був укладений Договір іпотеки №РМ-SМЕ601/038/2007.

У відповідності до Договору іпотеки, в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення - будівля пункту ремонту автомобільних коліс загальною площею 360,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до п.1.1. Кредитного договору Банк виконав свої зобов`язання та надав Відповідачеві кредит у розмірі згідно умов договору. В свою чергу Відповідач зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку кредит, а також сплатити проценти та виконати інші зобов`язання, встановлені у Кредитному договорі.

Згідно п. 1.5.1. Кредитного договору повернення відповідної частини Кредиту та сплата процентів здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі платежу та не пізніше дати платежу, шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок.

В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, ОСОБА_1 не погашено належні до сплати суми та не сплачено відсотки.

Станом на 14.09.2018 р. заборгованість за Кредитним договором становить 72415,49 доларів США, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту: 44 828,04 доларів США; заборгованість по відсоткам: 27587,45 доларів США.

Статтями 526,530 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, однак відповідачем порушені зобов`язання, встановлені Кредитним договором.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 6 Договору іпотеки унормовано, що за рахунок предмета іпотеки Іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, а також відшкодувати витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, витрати на утримання предмета іпотеки, витрати на страхування предмета іпотеки, збитки завдані порушенням основного зобов`язання чи умов даного договору.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки (ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із ч. 1ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з поговором про задоволення вимог іпотеко держателя.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

При цьому згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Водночас за ч.2 ст. 35 вказаного закону положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Крім того, згідно Рішення Конституційного суду України від 09.07.2002р. у справі №1-2/2002 №15-рп/2002 встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Окрім того, відповідно до ч.2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

В силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"

вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,- стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Статтею 5 Декрету передбачено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

На виконання п. 11 Декрету Національним банком України прийнято Положення про порядок видачі Національним банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу затвердженого постановою Правління НБУ від 14.10.2004р. за №483.

Згідно з пунктом 1.5 цього Положення використання іноземної валюти як засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк (ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 ЦК України).

Отже, якщо в кредитному договорі виконання зобов`язання визначено у вигляді грошового еквіваленту в іноземній валюті (стаття 533 ЦК України), то за наявності хоча б в однієї зі сторін зобов`язання (у банку-отримувача або в ініціатора платежу) індивідуальної або генеральної ліцензії на використання іноземної валюти на території України (стаття 5 Декрету), суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті.

Таким чином, у силу положень статей 192,533 ЦК України та статті 5 Декрету, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність у банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, - стягнути грошову суму в іноземній валюті.

Якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті і гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Дана позиція підтверджується правовою позицією ВСУ, висловленою у Постановах №6- -І80цс15 від 10.02.2016р. та №6-145цс14 від 24.09.2014р.

Судом встановлено, що у позивача АТ «ОТП Банк» наявна ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями , в зв`язку з чим позовні вимоги визначені у валюті, передбаченій Кредитним договором.

З огляду на викладене, враховуючи встановлення факту порушення виконання зобов`язань позичальником ОСОБА_1 за кредитним договором, який забезпечений іпотекою, предметом якого є нежитлове приміщення - будівля пункту ремонту автомобільних коліс загальною площею 360,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тому суд вважає, що у даному випадку достатньо правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.6-8, 12-18, 81, 141, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, Законом України «Про іпотеку», суд,-

у х в а л и в :

позовні вимоги Акціонерного товариства «ОТП Банк», - задоволити.

В рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №CM-SME601/038/2007 від 05.06.2007 року у розмірі 72 415, 49 (сімдесят дві тисячі чотириста п`ятнадцять, 49 центів) доларів США, яке складається з 44 828,04 доларів США - суми заборгованості за кредитом та 27 587, 45 доларів США - суми заборгованості по відсотках за користування кредитом, звернути стягнення на майно суб`єкта підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (с. Підбірці, Львівська область, 811127, ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №PM-SME601/038/2007 від 05 червня 2007 року, а саме: нежитлове приміщення - будівлю пункту ремонту автомобільних коліс загальною площею 360,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки: нежитлового приміщення - будівлю пункту ремонту автомобільних коліс загальною площею 360,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу з прилюдних торгів за ціною не нижчою за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь Акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ідентифікаційний код: 21685166) 26 039 (двадцять шість тисяч тридцять дев`ять грн. 41 коп.) понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Пустомитівський суд Львівської області в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30-денного строку з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство «ОТП банк», ідентифікаційний код 21685166, 01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 43, адреса для листування: 43025, м. Луцьк, вул. Л.Українки, 53.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , Львівська область, Пустомитівський район, с. Підбірці.

Повний текст судового рішення складно 24.11.2020 року.

СуддяД. А. Кукса