Справа № 583/4174/20
провадження № 2/588/533/20
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

04 грудня 2020 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Огієнко О. О., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникової Наталії Борисівни, Апеляційного суду Сумської області, ОСОБА_2 , Дирдіна Ярослава Валерійовича, треті особи: Охтирська міська рада, Охтирська міська нотаріальна контора про скасування рішення суду у справі №2-104/2009, стягнення судового збору з судді Плотникової Наталії Борисівни,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 30 листопада 2020 року матеріали за позовом ОСОБА_1 до судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотнікової Наталії Борисівни, Апеляційного суду Сумської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Охтирська міська рада, Охтирська міська нотаріальна контора про скасування рішення суду у справі №2-104/2009, стягнення судового збору з судді Плотнікової Наталії Борисівни, передано відповідно до частини 1 статті 26 ЦПК України до Тростянецького районного суду Сумської області для розгляду як до суду територіально найбільш наближеному до Охтирського міськрайонного суду Сумської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Дослідивши позовну заяву ОСОБА_1 , вважаю, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства Тростянецьким районним судом Сумської області, виходячи з таких мотивів.

Позивач вважає, що рішення суду № 2-104/2009, яке набрало законної сили є незаконним, оскільки на його думку судді, які розглядали указану справу, неправильно застосували закони спадкування. У законодавстві України немає закону про перегляд незаконного рішення суду. Закон про нововиявлені обставини, у даному випадку не застосовується, оскільки незаконність рішення не є нововиявленою обставиною. Крім того, на думку ОСОБА_1 рішення суду та ухвала є незаконними, оскільки не указано повністю прізвище, ім`я та по-батькові суддів.

Посилаючись на указані обставини, ОСОБА_1 просить: 1) скасувати рішення суду №2-104/2009 або ухвалити нове рішення; 2) стягнути судовий збір з ОСОБА_4 .

Натомість, слід зазначити, що відповідно до статей 124, 125 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Найвищим судом у системі судоустрою України є Верховний Суд.

Конституцією України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється і що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення ( статті 126,129).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов`язаних із підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції. Останнє порушувало б принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному статтею 129 Конституції України і законодавством про судочинство.

Згідно частини 1 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, суддя виступає, як посадова особа, уповноважена на виконання функції держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Отже, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розгляду в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя, а саме шляхом оскарження судового рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених процесуальним законодавством. Питання притягнення судді до відповідальності врегульовано Законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про Вищу раду правосуддя".

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України за №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" роз`яснює, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Нормами цивільного процесуального законодавства України визначений спеціальний порядок оскарження рішень суду першої інстанції, який надає особам, які брали участь у справі, право звернутись з питання перегляду рішення суду № 2-104/2009 у встановленому ЦПК України порядку та з визначених законом підстав до відповідних судів апеляційної, касаційної інстанцій та Верховного Суду України чи з підстав, передбачених ч.2 ст.423 ЦПК України за нововиявленими обставинами.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Таким чином, чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

З приводу посилання позивача на некомпетентність у сфері спадкування адвоката Карбишева Юрія, який представляв його інтереси у суді, суд зазначає, що відповідно до чинного законодавства існує механізм, який регулює питання кваліфікації адвокатів, що передбачені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Крім того, заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення судового збору із судді Плотнікової Н.Б., за викладених вище обставин не підлягає розгляду, оскільки питання розподілу судових витрат між сторонами вирішується судом за наслідками розгляду справи, а у даному випадку питання, що ставляться позивачем не належать до компетенції суду та не підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи викладене, заявлені ОСОБА_1 вимогине підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні судом першої інстанції, до якого належить Тростянецький районний суд Сумської області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, вважаю, що необхідно відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Поряд з цим, слід зазначити, що за даними системи документообігу Тростянецького районного суду Сумської області Михайленко О.О. вже звертався до суду з аналогічною заявою про скасування рішення суду № 2-104/2009 та стягнення з ОСОБА_4 судового збору. Ухвалою судді Тростянецького районного суду Сумської області від 11.03.2020 у відкритті провадження у справі було відмовлено.

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина 1 статті 44 ЦПК України).

Згідно з пунктами 2 та 3 частини 2 статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Відповідно до частини 4 статті 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже, вважаю необхідним роз`яснити ОСОБА_1 , що подання ним аналогічних за змістом заяв може бути визнано зловживанням процесуальними правами, що відповідно до частини 3 статті 44 ЦПК України з урахуванням обставин може мати наслідком залишення заяви без розгляду та стягнення штрафу на підставі статті 148 ЦПК України.

За таких обставин, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 186, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникової Наталії Борисівни, Апеляційного суду Сумської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Охтирська міська рада, Охтирська міська нотаріальна контора про скасування рішення суду у справі №2-104/2009, стягнення судового збору з судді Плотникової Наталії Борисівни.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Ухвала складена і підписана суддею 04 грудня 2020 року.

Суддя О. О. Огієнко