Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Писанець Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Гурової Л.Л.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Єгорівська сільська рада Волноваського району Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2020 року заявник звернувся до Волноваського районного суду Донецької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 0.3251га для обслуговування житлового будинку - 0.25га та ведення особистого підсобного господарства - 0.0751га, розташованої на території с. Єгорівка Волноваського району Донецької області, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН №032204, виданого 27 грудня 1999 року головою Єгорівської сільської ради народних депутатів та житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на колгоспний двір від 18.01.1989 року. 26.02.2020 року він звернувся до приватного нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав на нерухоме майно. Інших спадкоємців за законом не має та на день смерті батько проживав разом з сином (заявником). Спадкова справа заведена, але отримати свідоцтво про прийняття спадщини не має можливості, у зв`язку з тим, що у Свідоцтві про право власності на колгоспний двір виданого 18.01.1998 року власником майна зазначений російською мовою - ОСОБА_2 , а за даними паспорта російською мовою він ОСОБА_2 . Також у Державному акті на право приватної власності на землю серії І - ДН № 032204, виданого 27 грудня 1999 року головою Єгорівської сільської ради народних депутатів власником зазначений - ОСОБА_2 , замість - ОСОБА_2 , що перешкоджає йому скористатися своїм правом на отримання спадщини, як спадкоємцю за законом після смерті батька. Тому просив встановити факт належності йому зазначених Свідоцтва про право власності на колгоспний двір та на Державний акт на право приватної власності на землю.

Заявник у судове засідання не з`явився, у своїй заяві зазначив про розгляд справи за його відсутністю, на задоволенні заяви наполягає.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення питання залишили на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судовому засіданні встановлено, що у Свідоцтві про право власності на колгоспний двір виданого 18.01.1998 року власником майна зазначений російською мовою - ОСОБА_2 та у Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ДН №032204, виданого 27 грудня 1999 року головою Єгорівської сільської ради народних депутатів власником зазначений - ОСОБА_2 .

З паспорта Серії НОМЕР_2 виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 12.07.1996 року встановлено, що паспорт виданий на ім`я ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Єгорівка Волноваського району Донецької області, згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 .

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №59593724 виданого 26.02.2020 року спадкодавцем за спадковою справою за номером у спадковому реєстрі НОМЕР_4 є ОСОБА_2 .

З свідоцтва про народження НОМЕР_5 , яке заповнено російською мовою вбачається, що видано на ім`я - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З свідоцтва про народження НОМЕР_6 , яке заповнено російською мовою вбачається, що видано на ім`я - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та у графі батько записаний ОСОБА_2 .

Частиною 1статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Разом з тим суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Оскільки встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, а можливість внести зміни в документи в позасудовому порядку не можливо, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

Судом встановлено, що у правовстановлюючих документах, а саме: у Свідоцтві про право власності на колгоспний двір виданого 18.01.1998 року власником майна зазначений російською мовою - ОСОБА_2 є розбіжності з паспортом Серії НОМЕР_2 виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 12.07.1996 року та свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 у написанні прізвища ОСОБА_2 (українською мовою) - ОСОБА_2 (російською мовою) та у Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ДН №032204, виданого 27 грудня 1999 року головою Єгорівської сільської ради народних депутатів ОСОБА_2 , є розбіжності з паспортом Серії НОМЕР_2 виданого Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 12.07.1996 року та свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 у написанні прізвища ім`я по-батькові ОСОБА_7 .

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Єгорівська сільська рада Волноваського району Донецької області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити той факт, що Свідоцтво про право власності на колгоспний двір виданого 18.01.1998 року виконавчим комітетом Волноваської районної ради на ім`я (російською мовою) « ОСОБА_2 » та Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ДН №032204, виданого 27 грудня 1999 року головою Єгорівської сільської ради народних депутатів на ім`я « ОСОБА_2 » належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Єгорівка Волноваського району Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Волноваського

районного суду Н.В. Писанець