Справа № 487/4873/20
Провадження № 2/487/2104/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Бобрової І.В., секретаря Прокопчук А.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представників позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики,-

встановив:

У провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики. Головуючим суддею по зазначеній справі є Боброва І.В ..

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01.09.2020 року зазначену цивільну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

30.11.2020 року під час проведення підготовчого засіданя представником відповідачів ОСОБА_5 було усно заявлено про відвід судді Бобрової І.В.. В обґрунтування заявленого відводу представник посилався на наявність обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Бобрової І.В. при розгляді вказаної справи, у зв`язку з тим, що нею по даній справі приймалося рішення про забезпечення позову, яке було змінено ухвалою Миколаївського апеляційного суду та вжито заходи зустрічного забезпеченння. Крім того головуючим не було своєчасно розглянуто заяву про скасування заходів забезпечення позову та вжиття заходів зустрічного забезпечення.

Представник відповідачів ОСОБА_4 підтримала заяву представника ОСОБА_5 ..

Позивач та його представники заперечували проти задоволення заяви про відвід, посилаючись на її необгрунтованість, безпідставне порушення процесуальних строків на заявлення відводу, а також зловживання представниками відповідача своїми процесуальними правами з метою затягування процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

Обставини, що виключають участь судді у розгляді справи визначені статтями 36, 37 ЦПК України. При вирішенні питання про відвід слід виходити лише із конкретних фактів підтверджених доказами, про упереджене ставлення судді до вирішення справи чи про особисту зацікавленість у ній.

Статтею 36 ЦПК України встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Якщо у позивача по справі виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо відводу, представник відповідачів фактично посилався на незгоду з процесуальними рішеннями, які суддя Боброва І.В. приймала в даній справі.

Отже, за відсутності підстав, передбачених ст.ст. 36,37 ЦПК України, суд не вправі задовольняти необґрунтовану та безпідставну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільно-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

Зокрема, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Окрім цього, у справі «Хаушильд проти Данії» Європейський суд з прав людини вказав, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Представником відповідачів не подано суду жодного доказу, який би підтвердив упередженість або необ`єктивність суду, а обставина, на яку він посилається в своїй заяві, враховуючи вищенаведені положення процесуального закону, не є підставою для відводу.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також те, що зазначені в заяві мотиви відводу є необґрунтованими та надуманими, будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді не встановлено, суд прийшов до висновку, що заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.36,37, 40 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви предствника відповідачів ОСОБА_5 про відвід судді Бобрової І.В. по цивільній справі №487/4873/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її прийняття.

Головуючий суддя І.В.Боброва