СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. №759/14707/20

пр. № 2/759/5332/20

02 грудня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

за участю секретаря Семененко В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Тута І.В.,

представника відповідача адвоката Додух О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 24 вересня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено відповідний актовий запис та відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу у сторін народилися діти: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19 березня 2020 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Під час розірвання шлюбу сторони досягли згоди, що діти будуть проживати разом з позивачем. Враховуючи викладене, та для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку, та враховуючи, що відповідач є здоровим та працездатним позивач звернулася до суду та просила стягнути з ОСОБА_2 , на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 9600,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 30 квітня 2020 року і до повноліття дитини та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 9600,00 гривень, щомісячно, починаючи стягнення з 30 квітня 2020 року і до повноліття дитини.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.09.2020 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, визначено строк для подачі відзиву відповідача, строк для відповіді на відзив позивача, роз`яснено права (а.с. 29).

В подальшому до суду надійшло клопотання від представника відповідача, в якому він просив розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження (а.с. 31).

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2020 клопотання представника відповідача про призначення до розгляду в порядку загального позовного провадження, в частині розгляду справи в порядку загального позовного провадження залишено без задоволення. Розгляд цивільної справи продовжено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 38).

Представник відповідача 21.10.2020 направив до суду відзив на позовну заяву в якому вказує, що відповідач визнає частково позов, в сумі аліментів по 5000,00 грн на кожну дитину з моменту ухвалення судом рішення. Вказує, що відповідач не погоджується з вимогами позивача з огляду на наступне. Позивач просить стягнути аліменти на дітей починаючи з 30.04.2020 року, подаючи позов 31.08.2020 року, тоді як вимогами ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову; заявлений розмір аліментів фактично не відповідає утриманню дітей з огляду на звичайні витрати та спільний обов`язок батьків утримувати дітей; у вересні 2020 року стороні відповідача стало відомо, що кошти, які відповідач щомісячно сплачував позивачу на утримання дітей, витрачались не за цільовим призначенням; відсутні обставини, за яких судом було б призначено такий високий рівень аліментів на утримання дітей, що припадає на відповідача; позивач не надала доказів, що вона не має можливості приймати участь в утриманні дітей; відповідач є фізичною-особою підприємцем, що має ризик непостійного доходу; відповідачу стали відомі обставини наявності боргів у позивача, які вбачається остання має намір вирішувати за рахунок відповідача. До відзиву відповідачем було додано квитанції про перерахунок коштів позивачу на утримання дітей за період з лютого 2020 року по жовтень 2020 року: 13.02.2020 - на 20000, 00 грн; 13.03.2020 - на 21000,00 грн; 13.04. 2020 - на 22 000, 00 грн, 13.05.2020 - на 22 000,00 грн; 13.06.2020 - на 21 000, 00 грн; 13.07.2020 - на 21 000,00 грн; 13.08.2020 - на 21 000,00 грн; 13.08.2020 - на 21 000,00 грн; 13.09.2020 - на 21 000,00 грн; 05.10.2020 - на 25 00,00 грн; 12.10.2020 - на 25 00,00 грн; 19.10.2020 - на 25 00,00 грн.

Позивач 29.10.2020 надала до суду відповідь на відзив на позовну заяву в якій вказує, що до суду була подана позовна заява із вимогами про стягнення з відповідача ОСОБА_2 , аліментів на двох дітей - ОСОБА_6 (8 років) та ОСОБА_4 (5 років) у розмірі 9,600 грн на кожну дитину, разом 19 200 грн/міс., що є еквівалентом 800 доларів США, так як відповідач отримує дохід у вказаній валюті. Така сума була встановлена позивачем та відповідачем в усній домовленості. Так як відповідач працює з іноземними компаніями і може в будь-який момент виїхати за кордон, позивач має на меті зафіксувати вказану суму аліментів офіційно. Вказує, що відповідач справно виплачував з 13.02.2020 вказану суму, яка витрачалась виключно на потреби дітей, а саме: харчування (близько 7 000 грн/міс); одяг, включаючи спідню білизну, сезонний одяг та взуття (близько 2 000 грн/міс); приладдя для школи та садочку (близько 1 000 грн/міс); кошти на дорогу в школу в м. Києві (автобус № 796 , автобус №23 в обидва боки - 1 344 грн/міс); додаткові заняття: кінний спорт (2 500 грн/міс на одну дитину) та малювання (800 грн/міс на одну дитину, разом 6 600 грн/міс); іграшки та розважальні заклади, включаючи велосипед для доньки (близько 2 000 грн/міс); засоби гігієни та дитяча косметика (близько 1 000 грн/міс); послуги перукаря (близько 200 грн/міс); лікування, включаючи оплату прийомів лікарів та ліки (близько 2 000 грн/міс); утримання домашнього улюбленця доньки - кішки (близько 1 000 грн/міс); оплата комунальних послуг та інтернету, якими діти користуються (близько 500 грн/міс); кишенькові гроші, які позивач виділяє дітям в цілях навчання фінансовій грамотності (для доньки 800 грн/міс і для сина - 560 грн/міс); а також непередбачувані витрати (оздоровлення, в тому числі, відпочинок на морі, дитячі свята, подарунки друзям на свята, смаколики, купівля та ремонт мобільного телефону і ноутбуку, відвідування стоматолога, логопеда, масажиста, тощо). Загальна щомісячна сума, яка витрачається на дітей, становить близько 30 000 грн/міс, з них 800 доларів США сплачував відповідач (до жовтня 2020 року). З огляду на те, що діти проживають з позивачем, вони є ще занадто малі і потребують присутності матері з ними вдома, позивач не має можливості працювати повний робочий день, а отже позивач вважає що доцільним те, що відповідач може взяти на себе більшу фінансову відповідальність стосовно утримання дітей.

02.12.2020 від представника позивача до суду надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, де позивач просила стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 30.04.2020 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а після досягнення повноліття найстаршою дитиною стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили про їх задоволення.

Позивач визнала, що відповідач щомісячно сплачує кошти на утримання дітей у розмірі 10 000,00 грн та підтвердила, що визнає перерахування коштів на дітей з боку відповідача, про які йде мова у відзиві. При цьому пояснила, що після розірвання шлюбних відносин відповідач сплачував кошти на утримання дітей у розмірі 20 000,00 грн, після чого, відповідач в односторонньому порядку змінив розмір перерахувань до 10 000,00 грн. Тому, задля уникнення непорозумінь з приводу розміру аліментів, з огляду на характер роботи відповідача, яка може зумовити переїзд до іншої країни, позивач вирішила звернутись до суду для встановлення розміру аліментів в судовому порядку. Також пояснила, що сумніви відповідача щодо витрачання сплачених ним коштів на дітей спростовуються матеріалами, доданими до позову. При цьому, вартісний подарунок, який попросила його донька у вигляді спеціального приладдя для зайняття кінним спортом не є першочерговою річчю, донька хотіла подарунок про що повідомила батька. Вважає, що вказана ситуація жодним чином не спростовує виконання позивачем своїх обов`язків відносно цільового використання сплачених відповідачем коштів.

Представник позивача зазначила, що вони вважають за можливе зарахування сплачених відповідачем коштів на утримання дітей під час вирішення питань, пов`язаних з виконанням судового рішення, проте, заперечувала проти стягнення аліментів з моменту прийняття судового рішення, оскільки, наразі, відповідачем не було повідомлено про рівень його доходів за спірний період. Окрім того, представник позивача заперечувала щодо розміру витрат на правову допомогу, заявленого стороною відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог вказавши, що на даний час фактично між сторонами відсутній спір щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань по відношенню до дітей. Окрім того, наголошувала, що відповідачем добровільно виконується свій обов`язок по утриманню дітей, позивач визнає сплачені суми грошових коштів, відтак, вважала, відсутніми підстави стягнення аліментів з дати вказаної позивачем - з 30.04.2020, так і з дати подання позову.

Щодо витрат на правову допомогу, сторони повідомили, що мають намір використати своє право в порядку, передбаченому ч.8 ст. 141 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 24.09.2011, сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що здійснено актовий запис №1361 від 24.09.2011 року (а.с. 8).

Від вказаного шлюбу у сторін народилися діти - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11,12).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 19.03.2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між сторонами розірвано (а.с. 25).

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 звільнена з посади вчителя німецької мови за власним бажанням, наказ №89 К від 13.08.2020 року.

Згідно з довідкою з місця роботи наданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Ічібан Сервіс Експорт» від 27.10.2020 року №27/10. ОСОБА_1 працює в ТОВ «Ічібан Сервіс Експорт» на посаді головного консультанта.

Також, відповідачем було надані квитанції про поповнення картки ОСОБА_1 05.10.2020 - на 2500, 00 грн; 12.10.2020 - на 2500,00 грн; 19.10. 2020 - на 2500, 00 грн, 26.10.2020 - на 2500,00 грн; 02.11.2020 - на 2500, 00 грн; 09.11.2020 - на 2500,00 грн; 16.11.2020 - на 2500,00 грн; 23.11.2020 - на 2500,00 грн (а.с.31-34).

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї (ст. 150 СК України).

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (до ст. 180 СК України).

За приписами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, тоді як відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.

Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач просить стягнути аліменти на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а після досягнення повноліття найстаршою дитиною стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні обидві сторони визнали факт добровільного виконання батьком своїх обов`язків по утриманню дітей, також у сторін відсутні заперечення щодо сум надання такої допомоги. Водночас, добровільна сплата відповідачем коштів на утримання дитини за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів, не може бути підставою для відмови в позові.

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, враховує, що діти проживає разом з матір`ю, перебувають на її утриманні, а також те, що відповідно до вимог сімейного законодавства діти мають право на отримання матеріальної допомоги з боку обох своїх батьків.

При цьому, відповідно до ч.2,3 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно із ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

При цьому, чинне законодавство не встановлює повноважень суду щодо визначення такої дати з огляду на добровільну сплату аліментів. Всі питання, щодо зарахування добровільно сплачених коштів на утримання дітей підлягають вирішенню під час виконавчого провадження.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 01.09.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Суд допускає негайне виконання рішень суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (ст. 430 ЦПК України).

За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи те, що позивач в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при зверненні до суду з цим позовом звільнена від сплати судового збору, в такому разі судовий збір по справі необхідно стягнути у дохід держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст. 180, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 200, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.09.2020 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави суму судового збору в розмірі 1681,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Святошинський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 07.12.2020.

Позивач: ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 ).

Суддя Ю.В. Войтенко