Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2020 р. Справа153/481/20

Провадження2/153/114/20-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді - Дзерина М.М.
за участю секретаря судових засідань Гулковської Т.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивує наступним: 31 серпня 2017 року ОСОБА_2 позичив у нього 3350 доларів США, про що останній особисто розписався в оформленому згідно чинного законодавства договорі позики від 31 серпня 2017 року. Згідно договору позики відповідач зобов`язався повернути борг до 01 березня 2018 року в м.Ямпіль Вінницької області. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути борг, але останній відмовлявся з посиланням на те, що у нього відсутні кошти. Позивачу відомо, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштований у військовій частині НОМЕР_1 в м. Києві та мав змогу повернути заборгованість. Однак до сьогодні відповідач борг не повернув. Дані обставини порушують його права та інтереси, тому він змушений звернутися до суду із даним позовом та просить суд стягнути з відповідача на його користь 3350 доларів США основного боргу, згідно договору позики від 31 серпня 2017 року та три відсотки річних у сумі 5546 гривень 84 копійки. Окрім цього, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати по справі у загальній сумі 3350 гривень 40 копійок.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Вітвіцький О.Ю. діючий в суді на підставі ордеру серії ВН №142165 від 03 квітня 2020 року в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд їх задоволити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням №833. На адресу суду повернулися листи з рекомендованим повідомлення із відміткою «про одержання за довіреністю». Про причини неявки відповідач суд не повідомив, клопотань про розгляд справи у його відсутність чи перенесення розгляду справи до суду не надійшло, заперечень не подав.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України якщо учасник справи був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі неявки в судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи та не з`явився в судове засідання, не повідомив суд про причини своєї неявки, тому вважаю за можливе провести судове засідання за відсутності відповідача.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви, клопотання: заяви представника позивача про розгляд справи без їх участі.
Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі, закриття підготовчого провадження.

Із досліджених судом письмових доказів встановлено: 31 серпня 2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики. Згідного даного договору ОСОБА_2 отримав у позику у ОСОБА_1 3350 доларів США. Зазначену суму ОСОБА_2 зобов`язався повернути до 01 березня 2018 року в м.Ямпіль Вінницької області. В разі неповернення ОСОБА_2 позичених ним коштів він зобов`язується передати у заставу ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га, яка розташована на території Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, кадастровий номер :06:002:0405 (а.с.8).
Згідно даних Національного банку України щодо офіційного курсу 1 долара США встановлено, що станом на 03 квітня 2020 року 1 долар США = 27, 5962 грн. (а.с.9).
Між сторонами виникли договірні правовідносини, предметом доказування є невиконання умов договору.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають на підставах, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно положень ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості . Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно зі ст. 1047 ЦК України договір укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з досліджених письмових доказів, умови договору позики позичальником належним чином не виконані, в передбачені договором строки позика не погашена, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість за договором позики у розмірі 3350 доларів США.

Будь-яких належних та допустимих доказів належного виконання умов договору позики відповідачем суду не надано.

Відповідач ОСОБА_2 в порушення вимог договору позики та вказаних норм ЦК України, не виконав взятих на себе зобов`язань. Права позивача порушені невиконанням зобов`язання відповідачем, а тому підлягають судовому захисту.

При цьому, відповідно до ст.99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня.

Законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 192 ЦК України).

Грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях (ч.1 ст.533 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України).

Таким чином, сума боргу за договором позики складає 3350 доларів США, що станом на 03 квітня 2020 року (день зверненян позивача до суду) по курсу НБУ долара США становить 93 447 гривень 84 копійки = 3350 доларів США х 27,5962 грн.), що в судовому засіданні беззаперечно доведено.

Стосовно позовної вимоги про стягнення з відповідача 3% річних слід зазначити наступне.
В силу вимог ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом ч.2 ст.625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови ВСУ від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).
Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних на підставі ч.2 ст.625 ЦК України за період з 02 березня 2018 року по 02 березня 2020 року в сумі 5546 гривень 84 копійки = 92 447 гривень 27 копійок х 3% х 2 роки.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині стягнення суми боргу за договором позики та 3 % річних на вказану суму боргу.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З договору про надання правової допомоги №41 від 03 квітня 2020 року, розрахунку №41 від 03 квітня 2020 року та квитанції №41 від 03 квітня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 поніс судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 2000 гривень та витрати на оплату судового збору у сумі 1350 гривень 40 копійок.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне на підставі ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у загальній сумі 3350 гривень 40 копійок.

Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи
Враховуючи положення п.8 ч.1 ст.264 ЦПК України заходи забезпечення позову залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 625, 1046, 1048, 1049 ЦК України, статтями 2, 10, 12, 13, 49, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 354ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою військова частина АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_3 3350 (три тисячі триста п`ятдесят) доларів США основного боргу, згідно договору позики від 31 серпня 2017 року та три відсотки річних у сумі 5546 (п`ять тисяч п`ятсот сорок шість) гривень 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою військова частина АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_3 судові витрати по справі у загальній сумі 3350 (три тисячі триста п`ятдесят) гривень 40 копійок.

Захід забезпечення позову, обраний на підставі ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 03 квітня 2020 року у виді накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, та грошові кошти, які належать ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 в межах розміру заявлених позовних вимог, тобто в межах 3500 (трьох тисяч п`ятсот) доларів США та 8896 (вісім тисяч вісімсот дев`яносто шість) гривень 84 копійки, продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.
Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.
Відповідно до пунктів 15,15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: військова частина АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2

Суддя: М.М.Дзерин