Провадження № 2/325/237/2020
Справа № 325/806/20
30 листопада 2020 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Діденко Є.В., за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С., розглянувши в смт. Приазовське Запорізької області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,
ТОВ «ВЕЛЛФІН» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 193439 від 22 травня 2017 року у розмірі 105147,50 грн. та судові витрати в сумі 2102 грн.
Ухвалою судді Апалькової О.М. від 03.08.2020 року відкрито спрощено позовне провадження у справі та призначено справу до розгляду на 03.09.2020 року.
Вищою радою правосуддя 25.08.2020 року прийнято рішення про звільнення судді Приазовського районного суду Запорізької області ОСОБА_2 у зв`язку з поданням нею заяви про відставку, у зв`язку з чим розпорядженням керівника апарату цього суду № 14-р(К)/2020 від 26.08.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл даної цивільної справи.
27.08.2020 року вказана справа прийнята в провадження судді Пантилус О.П. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи.
Вищою радою правосуддя 01.09.2020 року прийнято рішення про звільнення судді Приазовського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 у зв`язку з поданням нею заяви про відставку, у зв`язку з чим розпорядженням керівника апарату цього суду № 15-р(К)/2020 від 02.09.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл даної цивільної справи.
04.09.2020 року вказана справа прийнята в провадження судді Діденко Є.В. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи та призначена до розгляду на 08 жовтня 2020 року; зобов`язано позивача надати суду детальний розрахунок заборгованості за договором № 193439 від 22.05.2017 року, укладений в електронній формі між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 , із зазначенням формули нарахування відсотків (поточних і прострочених), бази їх нарахування і періоду заборгованості.
Ухвалою суду від 08.10.2020 року розгляд справи було відкладено на 03.11.2020 року через неявку сторін в судове засідання та ненадходження витребуваної судом у позивача інформації; зобов`язано позивача також надати суду докази перерахування грошових коштів відповідачу ОСОБА_1 на підставі Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року, укладеного між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та Фінансовою компанією «ВЕЙ ФОР ПЕЙ».
Ухвалою суду від 03.11.2020 року розгляд справи було відкладено на 30.11.2020 року через неявку сторін в судове засідання, а також через ненадходження витребуваних у позивача ухвалами суду від 04.09.2020 року та 08.10.2020 року документів.
Заяв та клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.
Позивач в судове засідання не з`явився, 25.11.2020 року представник ТОВ «ВЕЛЛФІН» Слухай Л.Ю. надіслала заяву, в якій просила розглянути справу без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягала, проти заочного вирішення справи позивач не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, відзив на позовну заяву не надіслала, судова повістка направлялась їй за зареєстрованим місцем проживання, і була отримана нею 11.11.2020 року. На підставі п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя та з урахуванням розумних строків розгляду справи, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, за згодою позивача суд на місці ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.
На підставі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 22.05.2017 відповідач ОСОБА_1 оформила Заяву для отримання позики. На підставі заповненої заяви між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 193439, в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного Договору позики Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 2500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п. 1.5. цього договору.
Пунктом 1.3 Договору передбачено, що строк позики за цим Договором складає 27 днів, позика має бути повернута згідно Графіку розрахунків до 18.06.2017 року.
Відповідно до п. 1.4 Договору визначено, що договір є укладеним з моменту перерахування суми позики на банківський рахунок, вказаний позичальником та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за договором.
Пунктом 1.6. Договору позики встановлено, що невід`ємною частиною Договору є Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «ВЕЛЛФІН».
Відповідно до п. 4.8 Правил, підтвердженням згоди Заявника на отримання позики є направлена на розгляд Товариством Заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки.
Відповідно до п. 6.10-6.12 Правил Товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі позики на рахунок банківської платіжної карти зазначеної в Заяві. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання Договору позики Сторонами. Датою укладання Договору позики між Товариством і Позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок.
18.05.2016 року між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» укладено договір ВП -180516-3 про організацію переказу грошових коштів. ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», є оператором послуг платіжної інфраструктури, яке уповноважене надавати окремі види послуг в платіжній системі та здійснювати операційні, інформаційні та інші технологічні функції щодо переказу коштів, та діяльність якого регулюється, зокрема нормами Закону України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».
В позовній заяві зазначено, що «Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики через оператора послуг платіжної інфраструктури WayForPay на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в Договорі позики, що підтверджується повідомленням ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів згідно Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року».
Однак доказів на підтвердження факту отримання ОСОБА_1 грошових коштів у вигляді позики від ТОВ «ВЕЛЛФІН» суду не надано, повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» в матеріалах справи відсутнє. Як свідчить перелік матеріалів, доданих до позову, таке повідомлення разом із позовом також не надавалось, а вказано, що воно буде направлено суду пізніше.
Більш того, ухвали суду від 08.10.2020 року та від 03.11.2020 року, в якихбуло зобов`язано позивача надати суду докази перерахування грошових коштів відповідачу ОСОБА_1 на підставі Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року, укладеного між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та Фінансовою компанією «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», та які були отримані позивачем 19.10.2020 року та 09.11.2020 року не були виконані позивачем і про причини невиконання позивач не повідомив.
Крім того, ухвалами суду від 04.09.2020 року, 08.10.2020 року та 03.11.2020 року, які були отримані позивачем завчасно, позивача неодноразово було зобов`язано надати суду детальний розрахунок заборгованості за договором № 193439 від 22.05.2017 року, укладений в електронній формі між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 , із зазначенням формули нарахування відсотків (поточних і прострочених), бази їх нарахування і періоду заборгованості. Вказані ухвали суду також не були виконані з невідомих причин.
Нормою статті 1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За положенням ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 № 22 під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді, а саме: меморіальний ордер; платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; платіжна вимога; розрахунковий чек; інкасове доручення (розпорядження). Розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів та їх реєстрів заповнюються згідно з вимогами, зазначеними в указівках щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів та відповідних главах цієї Інструкції.
Частиною 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частинами 5,6 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням ненадання позивачем доказів про перерахування грошових коштів за договором позики, а також розрахунку на підтвердження заявлених до стягнення сум відсотків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведеними, і тому не вбачає законних підстав для їх задоволення.
Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України відсутні правові підстави для стягнення судових витрат з відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Дата складення рішення суду 30.11.2020 року.

Суддя Є.В. Діденко