ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» листопада 2020 року

м. Харків

справа № 619/3020/20

провадження № 22ц/818/5248/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В., (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Колосовської А.Р.,

учасники справи:

позивачка - ОСОБА_1 ,

відповідач - Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області,

треті особи - Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18 серпня 2020 року в складі судді Нечипоренко І.М.

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області про надання дозволу на побачення з дітьми.

Позовна заява мотивована тим, що з 20 жовтня 2007 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , від якого мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік помер.

Зазначила, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2011 року її позбавлено батьківських прав щодо дітей, які залишилися проживати з бабою ОСОБА_6 - матір`ю її померлого чоловіка, яка була призначена опікуном дітей, а також стягнуто з неї аліменти на утримання дочок.

Вказала, що після позбавлення її батьківських прав вона усвідомила, що саме її неправильна поведінка, яку вона може пояснити лише раннім народженням двох дітей та смертю чоловіка, призвела до цього.

Зазначила, що ОСОБА_6 допомогла їй якнайшвидше почати повертатись до нормального життя. Вона почала працювати, заробляти гроші, налагоджувати своє життя, при цьому зберігаючи постійний зв`язок з дітьми. ОСОБА_6 погодилась на те, щоб вона приходила до дочок та мала можливість проводити з ними час, зокрема, на свята.

Вказала, що брала участь у житті дітей, вирішенні їх проблем та задоволенні потреб, спілкувалась з ними особисто й телефоном.

Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 померла. Після цього вирішенням всіх питань, пов`язаних з її смертю та похованням, займалась її дочка - ОСОБА_2 , яка заборонила їй спілкування з дітьми, а згодом взагалі забрала її дочок до себе додому, заборонивши дітям спілкуватись з нею навіть телефоном.

Вказала, що після звернення до Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, 10 червня 2020 року, їй стало відомо, що прийнято рішення про тимчасове влаштування її дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до сім`ї ОСОБА_2 на період з 25 травня 2020 року до влаштування до сімейних форм виховання.

Зазначила, що не бажає вдруге втратити своїх дітей і має намір реалізувати своє право на спілкування з ними. Вказала, що з 2011 року, коли її було позбавлено батьківських прав, вона змінила свою поведінку, переоцінила своє ставлення до дітей, працевлаштувалась, придбала житло, не перебуває на обліку у наркологічному кабінеті та у психіатричній службі, не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Просила надати їй право на побачення з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дозволити їй періодичні зустрічі з дітьми у святкові, вихідні дні, у дні народжень її та дітей, а також під час канікул тривалістю не менше 8 годин з правом їх відвідування її місця проживання, дитячих розважальних та освітніх закладів, установ харчування, місць відпочинку та видовищних заходів за її місцем проживання та в м. Харкові за попереднім узгодженням з ОСОБА_2 , як особою, на тимчасовому утриманні якої знаходяться діти, та з дотриманням обмежувальних заходів, пов`язаних з пандемією СOVID-19, відповідно до законодавства України.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 18 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково; надано ОСОБА_1 право на побачення з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за умови присутності опікуна; дозволено ОСОБА_1 періодичні зустрічі з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у святкові, вихідні дні, у дні народжень її та дітей, а також під час канікул з правом їх відвідування її місця проживання, дитячих розважальних та освітніх закладів, установ харчування, місць відпочинку та видовищних заходів за її місцем проживання та в м. Харкові за попереднім узгодженням з опікуном та у присутності опікуна; в іншій частині у задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила заочне рішення суду - скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд, ухвалюючи судове рішення, проігнорував висновок органу опіки та піклування, яким надання дозволу на побачення позивачки з дітьми визнано недоцільним. Зазначила, що діти категорично проти спілкування з матір`ю, та вона як опікун підтримала їх думку, оскільки вимоги позивачки створюють небезпеку для морального і психологічного здоров`я дітей. Вказала, що позивачка протягом більш ніж дев`яти років не приділяла уваги дітям та не брала участі у їхньому житті. Зазначила, що суд не врахував довідку-характеристику Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області, за змістом якої позивачка зарекомендувала себе з посереднього боку, а не позитивно.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

В судове засідання учасники справи не з`явилися. Матеріали справи містять відомості про належне повідомлення учасників справи.

Заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю учасників справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити, заочне рішення суду - скасувати.

Заочне рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що участь матері у спілкуванні з дочками відповідатиме потребам дітей. Належним відповідачем правомірно визначено Дергачівську районну державну адміністрацію Харківської області.

Проте, з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 20 жовтня 2007 року перебували у шлюбі, від якого мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер (а. с. 10).

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 31 серпня 2011 року позов ОСОБА_6 - задоволено повністю; позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнуто з неї аліменти на утримання дітей у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21 червня 2011 року і до досягнення дітьми повноліття (а. с. 11-13).

На підставі розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дергачівської районної державної адміністрації 15 листопада 2011 року опікуном малолітніх дітей призначено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . За час проживання малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у сім`ї опікуна ОСОБА_6 , їх мати ОСОБА_1 із заявами про надання дозволу на спілкування з дітьми або вирішення питання поновлення батьківських прав щодо малолітніх дітей до служби у справах дітей районної державної адміністрації жодного разу не зверталась. Також, за час проживання дітей у сім`ї опікуна ОСОБА_6 до служби у справах дітей районної державної адміністрації не надходило інформації щодо спілкування дітей з матір`ю ОСОБА_1 , підтримання з ними зв`язку та надання нею будь-якої допомоги дітям (а. с. 51-53). ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_6 померла.

З довідки Центру психічного здоров`я Дергачівської центральної районної лікарні Харківської області від 26 травня 2020 року №28 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на обліку в наркологічному кабінеті Дергачівської центральної лікарні не перебуває (а. с. 15, 77).

Як вбачається з довідки Комунального некомерційного підприємства «Дергачівська центральна районна лікарня» ДРР Центр психічного здоров`я №81 ОСОБА_1 на обліку у психіатричній службі Дергачівського району не перебуває, за медичною психіатричною допомогою не зверталася (а. с. 16, 75).

З довідки лікаря від 26 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку з діагнозом вегето-судинна дистонія, поширений остеохондроз (а. с. 14, 78).

Як вбачається з довідки Міністерства внутрішніх справ України серія ІІА №1878252, ОСОБА_1 на території України станом на 27 травня 2020 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, незнятої чи непогашеної судимості не мала та в розшуку не перебувала (а. с. 17, 73).

ОСОБА_1 на праві приватної власності належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку від 08 травня 2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №208560823 від 08 травня 2020 року (а. с. 18, 19).

Як вбачається з довідки Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 28 травня 2020 року за №1472 та акту від 27 травня 2020 року, ОСОБА_1 за місцем реєстрації: АДРЕСА_2 , не мешкає, а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 без реєстрації, разом з ОСОБА_10 , 1972 року народження (а. с. 20, 23, 72, 76).

З довідки-характеристики Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 29 травня 2020 року №1478 вбачається, що за час проживання на території Пересічанської селищної ради ОСОБА_1 зарекомендувала себе з посереднього боку, адміністративних матеріалів у відношенні зловживання спиртними напоями та письмових скарг з боку сусідів про порушення громадського порядку на ОСОБА_1 у виконком селищної ради не надходило. Мешкає разом з цивільним чоловіком, ОСОБА_10 , 1972 року народження. Зі слів сусідів живуть дружно, доброзичливі, працюють, утримують будинок в належному стані, мають присадибну ділянку, яку обробляють (а. с. 21, 74).

З акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області 24 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 мешкає разом з ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 . Зі слів сусідів живуть дружно, працюють, утримують будинок і присадибну ділянку в гарному стані, не конфліктні, спокійні та доброзичливі (а. с. 25, 71).

З акту обстеження житлово-побутових умов, складеного депутатом Пересічанської селищної ради Дергачівського району Харківської області 26 травня 2020 року за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що в будинку умови проживання задовільні. Будинок має чотири кімнати. Площа будинку складає 80 кв м. Опалення газове та вугільно-дров`яне, є водопостачання. На подвір`ї є гараж, сарай, оброблений город, фруктовий сад. Покрівля будинку оновлена, стіни утеплені, кімнати обладнані всім необхідним для комфортного проживання (а. с. 22, 70).

20 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора із заявою про реєстрацію її як фізичної особи-підприємця (а. с. 24).

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до начальника служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації із заявою щодо повідомлення про місце перебування її дочок після смерті ОСОБА_6 , на що отримала відповідь з рекомендацією звернутися до суду (а. с. 26, 54).

Розпорядженням голови Дергачівської районної державної адміністрації від 26 червня 2020 року за №227 призначено ОСОБА_2 опікуном малолітніх дітей, позбавлених батьківського піклування, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 40).

Висновком Служби у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області встановлено недоцільність надання дозволу на побачення ОСОБА_1 , з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Як вбачається з вказаного висновку спеціалістами служби у справах дітей була проведена бесіда з опікуном ОСОБА_2 та малолітніми дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які мешкають за адресою: АДРЕСА_4 про надання дозволу громадянці ОСОБА_1 на побачення з малолітніми дітьми та з`ясовано, що діти категорично проти спілкування з їх матір`ю, а опікун підтримує їх думку. ОСОБА_1 до Богодухівської служби у справах дітей не зверталась та не приїздила (а. с. 59).

Згідно частини 3 статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ) держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно статті 168 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду із заявою про надання їм права на побачення з дитиною.

Суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров`ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи.

За змістом частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В рішенні Європейського Суду з прав людини «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року зазначено, що під час розгляду судом справ, що стосуються дитини та визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Право біологічної матері на побачення з дитиною, право на контакти з дитиною неодноразово висловлював Європейський Суд з прав людини у рішеннях CASE OF A.S. v. NORWAY (Application no.60371/15), 17/12/2019; CASE OF ABDI IBRAHIM v. NORWAY (Application no. 15379/16), 17/12/2019; CASE OF STRAND LOBBEN AND OTHERS v. NORWAY (Application no. 37283/13). 10/09/2019.

Водночас, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 30 жовтня 2018 року у справі «С.С. проти Словенції» (заява № 40938/16) зазначив, що стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає від національних органів влади нескінченних спроб возз`єднання родини; від органів державної влади вимагається лише те, щоб вони вжили всіх необхідних заходів, які розумно можуть сприяти возз`єднанню дитини та їх батьків. У той же час, коли минув значний проміжок часу з моменту, коли дитина перебувала на піклуванні, зацікавленість дитини не змінювати своє фактичне сімейне становище може переважати над інтересами батьків повернути сім`ю.

Статтею 171 СК України передбачено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі, при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Як встановлено судом, позивачка ОСОБА_1 рішенням суду від 31 серпня 2011 року позбавлена батьківських прав щодо її дочок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Передбачене статтею 169 СК України право на поновлення батьківських прав ОСОБА_1 не реалізувала, юридичний зв`язок із дітьми не відновила, та на час розгляду справи опікуном малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призначена їхня тітка ОСОБА_2 .

Виходячи з обсягу прав і обов`язків опікуна, визначеного, зокрема, статтею 67 ЦК України, саме опікун відповідальний за підопічного, діє в його інтересах, вживає заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного тощо.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем у справі ОСОБА_1 визначила лише Дергачівську районну державну адміністрацію Харківської області, натомість опікун малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , на яку покладається обов`язок дбати про них, - ОСОБА_2 як відповідачка до участі у справі не залучена.

За обставинами справи по суті спір має місце саме між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , при цьому спір прямо стосується ОСОБА_2 , її законних прав, обов`язків та інтересів як опікуна дітей. Опікун не може бути позбавлений права при розгляді відповідного спору судом захищати свою правову позицію та інтереси підопічного.

Обсяг процесуальних прав і обов`язків сторони у справі та третьої особи є різним, тому участь у справі особи, яка мала бути відповідачем, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, участі в якості відповідача не замінює та істотно звужує її процесуальні можливості, а тому порушує право на належний захист від позову.

Частково задовольняючи вимоги позивачки, суд першої інстанції вважав за можливе надати їй право на періодичні побачення з дітьми у спосіб, що відповідатиме потребам дітей у спілкуванні з матір`ю, та за погодженням і у присутності опікуна.

Таким чином, оскаржуваним заочним рішенням суду на ОСОБА_2 як опікуна дітей покладено обов`язок з присутності на побаченнях позивачки з дітьми та щодо узгодження часу таких побачень. Однак, судовим рішенням не можуть бути покладені будь-які обов`язки на третю особу, а не на відповідача у справі.

Крім того, Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області, до якої пред`явлені вимоги, не є тим органом, до повноважень якого відноситься вирішення питання про надання права на побачення з дитиною батькам, які позбавлені батьківських прав, оскільки саме органу опіки та піклування належать повноваження забезпечувати вирішення питань щодо захисту прав дітей, позбавлених батьківського піклування. Однак, вимоги до служби у справах дітей позивачкою не заявлялися.

Отже, позов у справі пред`явлено до неналежного відповідача, що заздалегідь унеможливлює виконання судового рішення, навіть у разі задоволення позову.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 12 серпня 2020 року у справі № 627/9098/15-ц, провадження № 61-25081св18.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18.

На стадії апеляційного перегляду справи суд позбавлений процесуальної можливості щодо заміни неналежного відповідача.

Суд першої інстанції зазначеного не врахував, припустився порушення норм процесуального права, тому заочне рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

За правилом частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, судовий збір за її подання у розмірі 1261,20 грн підлягає стягненню з ОСОБА_1 на її користь.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст.374, ст.376, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 18 серпня 2020 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: Служба у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області про надання дозволу на побачення з дітьми - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1261,20 грн за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 24 листопада 2020 року.