Єдиний унікальний номер судової справи: 488/3424/15-ц
Провадження № 22-ц/812/1823/20 Доповідач апеляційного суду Самчишина Н.В.
Постанова

іменем України

30 листопада 2020 року м. Миколаїв Справа № 488/3424/15ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Самчишиної Н.В.,

суддів: Серебрякової Т.В., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

- відповідача ОСОБА_3 та його представника Пляка С.В. ,

переглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану його представником - адвокатом Плякою Сергієм Валерійовичем на рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Селіщевої Л.І., в приміщені цього ж суду того ж дня о 09 год. 30 хв., повний текст якого складено 28 травня 2020 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

24 червня 2015 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_5 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», правонаступником якої є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС» (далі ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» або Страхова компанія) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позивач зазначала, що внаслідок ДТП, яке відбулося 11 грудня 2014 року о 17 год.50 хв. за участю відповідача ОСОБА_3 , який керуючи автомобілем FORD B-Max, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в напряму перехрестя з вул. Торговою в м. Миколаєві, в районі перехрестя з вул. Клечова балка (минула назва - вул. Марії Ульянової), не маючи технічної можливості запобігти дорожньо-транспортній пригоді допустив наїзд на її чоловіка ОСОБА_6 , який від отриманих тілесних ушкоджень загинув ІНФОРМАЦІЯ_1.

30 березня 2015 року постановою слідчого СВ ММУ УМВС України в Миколаївській області Пономаренко А.Г. кримінальне провадження було закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, за відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення.

Згідно страхового полісу № АС/6459586 автомобіль марки FORD B-Max, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував відповідач в момент ДТП, був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування».

Позивач зазначала, що на лікування та поховання її чоловіка ОСОБА_6 було витрачено 9 947 грн. 51 коп., на встановлення надгробного пам`ятника вона витратила 12 214 грн., а всього витрати на поховання склали - 22 161 грн. 51 коп.

Крім того, у зв`язку з втратою чоловіка вона втратила душевний спокій, зазнала психологічних страждань, перенесла та несе моральні страждання, до того ж, на час смерті чоловіка вона була вагітна і через смерть чоловіка згодом залишилась одна з дитиною.

Посилаючись на викладене, уточнюючи позовні вимоги, ОСОБА_1 остаточно просила суд стягнути зі Страхової компанії майнову шкоду в розмірі 22 161 грн. 51 коп. та з ОСОБА_3 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У письмових запереченнях на позов Страхова компанія посилалась, як на недоведеність позову, так і те, що позивач протягом встановленого законом строку не зверталася з заявою про страхове відшкодування.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_3 вказував на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася через грубе порушення правил дорожнього руху потерпілим ОСОБА_6 , позивачем недоведений розмір моральної шкоди та ним добровільно за розпискою позивачу було передано кошти у розмірі 3 000 грн. в рахунок погашення шкоди.

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_1 12 214 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та з ОСОБА_3 на користь позивача 35 384 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_3 в дохід держави 267 грн. 96 коп. та 350 грн. судового збору відповідно.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що смертю близької людини, чоловіка, позивачці безперечно були заподіяні значні душевні страждання, тобто моральна шкода.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в 50 000 грн., суд урахував, крім глибини моральних страждань позивачки, їх тривалості та істотності вимушених змін у її житті, обставини, за яких настала смерть потерпілого, зокрема відсутність умислу та вини ОСОБА_3 на спричинення шкоди та той факт, що у настанні смерті була необережна вина самого потерпілого, а також надання відповідачем добровільно коштів у відшкодування шкоди. Водночас, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача ОСОБА_3 обов`язку з відшкодування усього розміру компенсації моральної шкоди, визначеної судом через те, що саме на страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування, покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування. Тому суд у відшкодування моральної шкоди стягнув з ОСОБА_7 на користь позивачки 35 384 грн., як різницю між визначеним судом розміром моральної шкоди та сумою визначеного законом розміру страхового відшкодування.

Задовольняючи частково вимоги про стягнення матеріальної шкоди, суд виходив з доведеності позивачкою лише понесених нею витрат на встановлення намогильного пам`ятника.

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Пляка С.В., посилаючись на незаконність і необґрунтованість судового рішення, невірну оцінку судом наданих доказів, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вина ОСОБА_3 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди невстановлена та позивач не довела належними та допустимими доказами заподіяння моральної шкоди, обґрунтував її виключно словами, що містяться в позові.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на безпідставність її доводів, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення районного суду без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Страхова компанія «АРКС», посилаючись на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників справи, які брали участь у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 11 грудня 2014 року близько 17 год. 50 хв. відповідач ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «FORD B-Max» р/н НОМЕР_1 , рухався в темний час доби, в умовах нормальної видимості, по мокрій проїзній частині пр. Богоявленського (минула назва - пр. Жовтневий), зі швидкістю близько 60 км/год.

В цей час праворуч проїзної частини, в районі перехрестя з вул. Клечова балка (минула назва - вул. Марії Ульянової), перебувало три пішоходи - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які мали намір перетнути проїзну частину з право наліво по ходу руху ОСОБА_3 , в напрямку перехрестя з вул. Торговою.

При наближенні автомобіля «FORD B-Max» р/н НОМЕР_1 , двоє із вказаних пішоходів - ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , порушуючи ПДР України, спокійним кроком почали перетинати проїзну частину у передбаченому для пішохідного переходу місці, хоча поблизу був у наявності нерегульований пішохідний перехід. При цьому, всупереч ПДР України, вони вийшли на проїзну частину в безпосередній близькості від передньої частини автомобіля, яким керував ОСОБА_3 .

В момент початку руху по проїзній частині, пішохід ОСОБА_9 , побачивши транспортний засіб, який наближається, відмовився від переходу дороги і почав рухатися назад, а ОСОБА_6 прискорив рух та продовжив перетинати проїзну частину швидким бігом.

Водій ОСОБА_3 , виявивши на проїзній частині пішоходів, вивернув кермо ліворуч, щоб уникнути наїзду, проте через занадто малу відстань між передньою частиною автомобіля та пішоходами, та не маючи технічної можливості запобігти ДТП, передньою правою частиною транспортного засобу допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

В результаті цієї ДТП, пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до Жовтневої ЦРЛ, де ІНФОРМАЦІЯ_1 помер.

30 березня 2015 року постановою слідчого СВ ММУ УМВС України в Миколаївській області Пономаренко А.Г. кримінальне провадження було закрито на підставі пункту 2 частини першої статті 284 КПК України, за відсутністю в діях водія ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення (а.с. 11-13).

Відповідно до цієї постанови встановлено, що в даній дорожній ситуації в діях водія ОСОБА_3 порушень вимог Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з настанням ДТП, не вбачається.

Згідно страхового полісу № АС/6459586 цивільна відповідальність водія транспортного засобу водія транспортного засобу марки FORD B-Max р/н НОМЕР_1 , на день дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настала смерть ОСОБА_6 , була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» (а.с. 38).

За змістом розписки від 24 січня 2015 року ОСОБА_1 , яка визнана потерпілою за фактом загибелі її чоловіка ОСОБА_6 , отримала частину грошей в сумі 3 000 грн. від ОСОБА_3 , як від володільця джерела підвищеної небезпеки, в рахунок погашення шкоди (а.с.37).

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною другою статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У пункті 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Позовна заява ОСОБА_1 містить обґрунтування моральних страждань позивача та розмір компенсації. У зв`язку з тим, посилання в апеляційній скарзі на недоведеність заподіяння моральної шкоди ОСОБА_1 , оскільки її обґрунтовано виключно словами, що містяться в позові, на думку апеляційного суду, не є слушними.

Разом з тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Встановивши, що ОСОБА_1 є дружиною загиблого ОСОБА_6 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заподіяна позивачу моральна шкода завдана смертю її чоловіка внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки підлягає відшкодуванню відповідачем, як власником джерела підвищеної небезпеки, оскільки останній у судовому засіданні не довів, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визначив розмір відшкодування ОСОБА_3 позивачу моральної шкоди, оскільки визначена компенсація, відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, з урахуванням вимог розумності і справедливості, відповідає фактичним обставинам спору, характеру поведінки та дій відповідача, обставинам скоєння дорожньо-транспортної пригоди, тому факту, що у настанні смерті була необережна вина самого потерпілого, обсягу спричинених позивачу моральних страждань, які пов`язані зі смертю чоловіка та призвели до вимушених змін у житті позивача та у її життєвих стосунках, зусиллям, що потребує певних змін та додаткових зусиль в організації узвичаєного способу життя. До того ж, апеляційний суд звертає увагу на те, що апеляційна скарга не містить доводів щодо необґрунтованості визначеного судом розміру компенсації відшкодування моральної шкоди та з таким розміром погодилась позивач.

Встановивши, що конкретне цільове використання коштів у розмірі 3 000 гривень, частково добровільно переданих ОСОБА_3 сім`ї ОСОБА_1 в рахунок погашення шкоди, не визначене, суд першої інстанції обґрунтовано не врахував цю суму при встановлені розміру компенсації моральної шкоди.

Крім того, апеляційна скарга не містить доводів щодо не правильного застосування судом першої інстанції положень статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо відшкодування страховиком позивачу витрат на спорудження надгробного пам`ятнику.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується колегія суддів, з огляду на доводи апеляційної скарги, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, визначивши компенсацію моральної шкоди, яку стягнув з відповідача ОСОБА_3 у розмірі 35 384 грн.

Отже, доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача ОСОБА_3 з висновком суду першої інстанції щодо відшкодування моральної шкоди позивачу, завданої смертю її чоловіка внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка підлягає відшкодуванню незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала згідно положень статті 1167 ЦК України та його оцінкою. При цьому колегія суддів зазначає, що у даній дорожньо-транспортній пригоді відсутність у ОСОБА_3 технічної можливості уникнути ДТП не є непереборною силою, як зазначало ПрАТ «Страхова компанія АРКС» у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки такі не є факторами об`єктивного характеру, причинно не пов`язані з джерелом підвищеної небезпеки.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанцій ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, висновки суду першої інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.

З огляду на висновок щодо суті апеляційної скарги судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюються за рахунок відповідача ОСОБА_3 відповідно до положень статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану його представником - адвокатом Плякою Сергієм Валерійовичем, залишити без задоволення, а рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верхового Суду у випадках та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: Т.В. Серебрякова

О.О. Ямкова

Повний текст постанови складено 30 листопада 2020 року.