Справа № 308/7902/18
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 червня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.

суддів : Кожух О.А., Бисаги Т.Ю.

імена (найменування) сторін:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року у складі судді Придачука О.А., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

встановив :

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позов мотивовано тим, що згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.02.2013 року по справі № 308/1463/13-ц з відповідача стягнуто на її користь аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку, починаючи з 06.12.2012 року і до досягнення нею повноліття. На даний час ОСОБА_4 виповнилось 18 років і вона навчається у Львівському коледжі будівництва, архітектури та дизайну, що підтверджується довідкою № 133 від 13.06.2018 року. Навчання є платним, також вона оплачує гуртожиток в якому проживає у м. Львові. Відповідач не допомагає у витратах на навчання та не бажає цього робити добровільно. А тому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини усіх видів заробітку ОСОБА_2 , але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на період її навчання і до досягнення нею 23 років.

В подальшому, позивач змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно на період її навчання до досягнення 23 років.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року змінений позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , аліменти в користь ОСОБА_1 , в розмірі 2000,00 (дві тисячі) грн. щомісячно, на утримання повнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з часу звернення позивачки до суду з 13 липня 2018 року до 01.07.2019 року та з 01.09.2019 року і до припинення ОСОБА_4 навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23 років. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання по судовим витратам.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. З урахуванням зміненої прохальної частини апеляційної скарги апелянт просить за наслідками розгляду справи прийняти постанову, якою змінити оскаржуване рішення суду, що стосується розміру стягуваних аліментів і стягнути з нього на користь повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1200 грн., починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції стягуючи з відповідача по 2000 грн. на місяць або 24 000 грн. на календарний рік покладає на відповідача обов`язок не тільки утримувати повнолітню доньку, а й повністю нести витрати за навчання, яке складає 13 000 грн. на рік або 26 000 грн. за два навчальні роки з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року, що суперечить вимогам ст.201 СК України. Крім того, позивачки також повинна приймати участь в утриманні доньки.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та надано учасникам справи строк п`ятнадцять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Копію даної ухвали суду ОСОБА_1 отримано 09.06.2020 року та ОСОБА_2 - 28.04.2020 року.

Правом на подання відзиву позивачка не скористалася.

Згідно ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

З огляду на те, що зазначений спір є малозначний, дана справа є незначної складності і відноситься до категорії справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, а тому дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.02.2013 року у справі № 308/1463/13-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частки з усіх видів заробітку ОСОБА_2 , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 06.12.2012 року і до досягнення нею повноліття.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ужгородської міської ради 12.07.2000 року встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 18 років.

Як вбачається з довідки Львівського коледжу будівництва архітектури та дизайну від 13.06.2018 року № 133 станом на час звернення позивача до суду з позовом ОСОБА_4 навчалася на 3 курсі вищезазначеного коледжу з терміном навчання до 01.07.2019 року

Згідно довідки відокремленого структурного підрозділу «Інститут інноваційної освіти Київського національного університету будівництва і архітектури» №38 від 17.09.2019 року та договору №5 про надання освітніх послуг від 29.08.2019 року, ОСОБА_4 з 01.09.2019 року навчається на третьому курсі у відокремленому структурному підрозділі «Інститут інноваційної освіти Київського національного університету будівництва і архітектури» за спеціальністю «Архітектура та містобудування» програми навчання «Архітектура будівель та споруд» для отримання ступеня вищої освіти «бакалавр».

Згідно договору №5 про надання освітніх послуг термін навчання становить з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 26 000 грн.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Частиною другою статті 199 СК України встановлено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з частини першої статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітнього сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.182 СК України (з урахуванням змін від 17.05.2017 року), при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином (дочкою) віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач вказує на те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 2000 грн., оскільки працює за кордоном.

Однак, на підтвердження заявленого позову, позивачем не додано доказу про наявність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці у заявленому позивачем розмірі.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази матеріального становища відповідача, які б свідчили б про те, що він, на час звернення до суду з даним позовом, має можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Крім того, позивачем не надано будь-яких даних на підтвердження свого матеріального становища.

Відповідач у апеляційній скарзі просить стягувати з нього аліменти на дитину, яка продовжує навчання в розмірі 1200 грн. починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення нею навчання.Тобто, відповідач визжнає, що він має можливість надавати у вказаному розмірі матеріальну допмогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

З врахуванням того, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, враховуючи вартість навчання, а також те, що відповідачем частково визнано позов, апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню у твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне рішення суду першої інстанції у відповідності до ст.376 ЦПК України змінити.

Керуючись ст.ст 374,376,382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 листопада 2019 року в частині визначення розміру аліментів змінити, виклавши абзац другий резолютивної частини в наступній редакції:

«Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , аліменти в користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_2 , в розмірі 1200 (одну тисячу двісті) грн. щомісячно, на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з часу звернення позивачки до суду з 13 липня 2018 року до 01.07.2019 року та з 01.09.2019 року і до припинення ОСОБА_4 навчання, але не пізніше ніж до досягнення нею 23 років.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 30 червня 2020 року.

Головуючий :

Судді: