Справа № 493/805/19
Провадження № 2/493/38/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі :

головуючої-судді Мясківської І.М.,

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,

В С Т А Н О В И В:

10.05.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 .

Обґрунтовуючи свій позов ОСОБА_1 посилається на те, що вона є власником зазначеної вище квартири, до якої було прописано ОСОБА_2 , однак останній там не проживає з моменту реєстрації, а саме з 2011 року. Добровільно знятися з реєстрації відповідач не бажає, що створює позивачці перешкоди у користуванні та розпорядженні житловою площею в квартирі.

Представник позивачки адвокат Ліпецька В.В. в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно у встановленому порядку. Крім того, виклик відповідача був здійснений через оголошення у пресі, що дає суду підстави, за умовами ст. 128 ЦПК України, визнати судовий виклик таким, що вручений відповідачу належним чином, та розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши позов в межах заявлених вимог, заслухавши свідків, дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини.

ОСОБА_1 є власником нерухомого майна - квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 28.09.1995 року, посвідченого Балтською державною нотаріальною конторою 29.09.1995 року, р-р № 4033. (а.с. 22-25)

Згідно даних домової книги для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 (а.с. 12-13) ОСОБА_2 було прописано до квартири 21.03.2011 року.

Відповідно до довідки № 1123, виданої 02.05.2019 року Балтською міською радою Одеської області (а.с. 8) в АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 .

Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 26.04.2019 року, засвідченим головою мікрорайону № 27 ОСОБА_3 (а.с. 9) ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 2018 року і по теперішній час не проживає.

Судом були заслухані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що позивачка ОСОБА_1 являється її сусідкою. В її домі ніхто не проживає, в тому числі і ОСОБА_2

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона являється сусідкою позивачки та проживає за адресою: АДРЕСА_3 з 1983 року. ОСОБА_2 в квартирі ОСОБА_1 взагалі ніколи не проживав.

Суд, констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, пов`язані з реалізацією права на володіння, користування та розпорядження спірним майном, вирішуючи які, суд виходить з того, що стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власники майна, якими являються позивачі, мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними прав користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. ст.. 71, 72 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, у зв`язку з чим, суд вважає вимоги позивачки щодо втратившим право на проживання ОСОБА_2 цілком правомірними.

Таким чином, враховуючи, що відповідач не проживає у спірній квартирі, яка на праві приватної власності належить позивачці, його реєстрація порушує права ОСОБА_1 на розпорядження та користування зазначеною вище квартирою, тому позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 77, 78, 81, 206, 258, 259, 263, 265, 268, 272, 354 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати таким, що втратив право користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Балтським РВ УМВС України в Одеській області 14.06.2007 року, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , місце перебування - невідоме, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 13.01.2020 року.

С У Д Д Я