Справа №642/6484/19
Провадження №2/642/419/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Гримайло А.М., за участю секретаря Сорокіної Ю.В., без участі сторін, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В Ленінському районному суді м. Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач і відповідач знаходились у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року, який було розірвано 18 січня 2018 року. Від шлюбу мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач не сплачує аліменти, які йому присуджено судом у розмірі 1100 грн., у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача за минулий період, за три місяці по 1400 грн., зобов`язати відповідача сплачувати аліменти з жовтня 2019 року у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн. на місяць, зобов`язати відповідача сплачувати аліменти до 15 числа кожного місяця.

В судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі, просила позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що аліменти сплачує кожен місяць у добровільному порядку, ніякої заборгованості не існує. Щодо збільшення розміру аліментів вказує, що це призведе до вкрай не вигідного його становища, оскільки на його утриманні знаходиться ще матір, сестра, цивільна дружина та її малолітня донька, підстав для збільшення розміру аліментів не вбачається, у зв`язку з чим просить відмовити в позові в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони зареєстрували шлюб 26 вересня 2009року в Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 602. Позивачка прізвище після реєстрації шлюбу не змінювала.

Від шлюбу мають дочку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17 січня 2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 03 травня 2018 року було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з моменту подання позовної заяви, - тобто з 28 березня 2018 р.

Позивач виконавчий лист не направила для виконання, виконавче провадження не відкрито.

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Змінами в законодавстві стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Але при застосуванні даного порядку судом повинно бути врахована ціла низка підстав.

Статтею 182 Сімейного кодексу України визначаються обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Стаття 192 Сімейного кодексу України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 Сімейного кодексу України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення

Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

За правилами ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів , визначений за рішенням суду або домовленості між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за розміром суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках передбачених законом.

Щодо стягнення заборгованості по аліментам суд дійшов наступного.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до приписів цієї статті розмір заборгованості зі сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України, а суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

В силу ч.4 ст.195 Сімейного кодексу України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом.

За правилами ст.196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Таким чином відсутні правові підстави звернення до суду визначені ст. 15,16 Цивільного кодексу України , так як в даному випадку відсутній спір щодо пред`явлених вимог, а дане питання повинно вирішуватися державним виконавцем в рамка Закону України « Про виконавче провадження».

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінивши надані докази у їх сукупності надавши їм належну правову оцінку , суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є не доведеними та такими ,що задоволенню не підлягають.

Крім того, суд роз`яснює позивачу, що вона має право звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів з наведенням підстав, що відповідають чинному законодавству.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259-268 ЦПК України, ст.ст. 182,184,192,196,Сімейного кодексу України, ст.. 15,16 Цивільного кодексу України, Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів , суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з часу виготовлення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - А.М. Гримайло