Дата документу 13.01.2020
Справа № 334/5931/19
Провадження № 2/334/1096/20
13 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого: судді - Баруліної Т.Є.,
при секретарі Сагайдак Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання та водовідведення,
У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідач не бажає.
Представник позивача просить проводити розгляд справи за його відсутності на підставі наданих матеріалів та розрахунку заборгованості, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Суд вважає можливим, за згодою позивача, провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи відповідно до ст. 280 ЦПК України, за відсутності відповідача.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши у сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 (а.с.13).
Суд ретельно дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що дійсно, відповідач оплату за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення вносив не у повному обсязі, у зв`язку з чим станом на 01.06.2019р. утворилась заборгованість за наданні послуги, при цьому суд вважає, що позивачем неправомірно зарахована добровільно сплачена відповідачем сума поточних платежів за період з 01.12.2010 р. по 30.06.2019 р. в розмірі 2729,25 грн. в рахунок погашення заборгованості за судовим наказом № 2-н-811/11 за період часу з 01.02.2008р. по 30.11.2010р., оскільки це можливо виключно з ініціативи боржника, про що зазначається в квитанції про оплату, на підтвердження того, що відповідний платіж проводиться в рахунок погашення відповідної заборгованості, однак позивачем не надано доказів того, що ці суми зараховані за минулий період за бажанням відповідача. Тобто, не враховуючи вказану суму оплат в рахунок погашення поточних платежів, а зараховуючи її в рахунок погашення минулої заборгованості та повторно виставляючи її в суму нової заборгованості, позивач фактично здійснює з ОСОБА_1 подвійне стягнення.
Крім того, стягнута з відповідача сума заборгованості за рішенням суду № 2-н-811/11 становить 2436,07 грн., а зарахована позивачем сума поточних платежів за період часу з 01.12.2010р. по 30.06.2019р. становить 2729,25 грн., що перевищує стягнуту за рішення суду суму на 293,18 грн. (2729,25грн. - 2436,07 грн.), однак позивач не бере цей факт до уваги та з невідомих причин не здійснює перерахунок заборгованості за спірний період часу з урахуванням цієї надмірно сплаченої суми (а.с.3-5)
Обов`язок відповідачів сплатити борг за надані послуги ґрунтується на вимогах ст.ст.322, 509, 525, 526 Цивільного Кодексу України, та нормах Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
Виходячи зі змісту ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, а відповідно до частин 1-3 ст.32 зазначеного Закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно, відповідно до умов договору.
За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28.10.1999 року збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано Комунальному підприємству "Водоканал".
Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. За ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Відповідач ухиляється від належного виконання своїх зобов`язань по оплаті за спожиту воду та послуги каналізації.
Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є законними та підлягають частковому задоволенню з урахуванням здійснених оплат, шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача боргу за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2010р. по 30.06.2019 р. в сумі 7744 грн. 64 коп.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, також стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати у сумі 1921 грн.
Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 247, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, ст.ст. 64, 66-68 ЖК України ст.ст. 214, 319, 322, 509, 525, 526, 541 ЦК України, суд, -
Позов Комунального підприємства «Водоканал» - задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя: Баруліна Т. Є.