Справа 303/4856/20
2/303/1685/20
Номер рядка статистичного звіту 39
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судового засідання Зарева А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Мукачівська центральна районна лікарня» про вирішення трудового спору шляхом часткового скасування наказу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Мукачівська центральна районна лікарня» про вирішення трудового спору, шляхом часткового скасування наказу.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_1 з 1986 року по теперішній час (34 роки) є завідувачем гінекологічним відділення КНП "Мукачівська ЦРЛ».

Наказом в.о. директора КНП "Мукачівська ЦРЛ" від 12.06.2020 р. № 84-ос "Про зміну структури КНП "Мукачівська ЦРЛ", а саме його розд.ІІ та розд.ІІІ - з 25.08.2020 року закрито гінекологічне відділення шляхом злиття з хірургічним відділенням №1 з переходом всіх юридичних прав та обов`язків.

Разом з тим, згідно із попередженням від 25.06.2020 року за № 767 ОСОБА_1 попереджено про його можливе звільнення із займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП з 25.08.2020 року на підставі Наказу, а також зазначено, що у разі наявності вакантних посад, його буде повідомлено додатково. Тобто, фактично він попереджається не про можливе звільнення, а про остаточне звільнення, бо вакантних посад не має і не пропонується інша робота.

Гінекологічне відділення КНП "Мукачівська ЦРЛ" обслуговує 97 931 жінок міста та району, зокрема міста 45 552 та району 52 379, а у найближчому часі - інших іногородніх жінок на 20 ліжках, з яких 10 стаціонарних та 10 денного стаціонару.

З розширенням Мукачівської міської ОТГ за рахунок інших районів (Іршавського) кількість жіночого населення може сягати 115 000 і більше.

В штаті відділення є 6 лікарів, з яких завідуючий відділенням - Заслужений лікар України, з вищою категорією акушер-гінеколога, з вищою категорією організатора охорони здоров`я, з вищою категорією та спеціалізацією по УЗД діагностиці, з другою вищою економічною освітою, 3 акушери гінекологи з вищими категоріями, 1 лікар з першою категорією, 1 з другою категорією.

Середній медперсонал - 7 чоловік (6,25 ставки) і молодший медперсонал - 6 чоловік (5,25 ставки). Весь середній медичний персонал має вищі сестринські категорії. Всього 18,0 ставок. Хірургічна активність в гінекологічному відділенні в межах 82-90% .

Закриття гінекологічного відділення шляхом злиття з хірургічним відділенням та передачею юридичних прав та обов`язків хірургічному відділенню № 1 не має під собою ні юридичного, ні економічного підґрунтя, окрім морального приниження колективу гінекологічного відділення та всіх жінок Закарпаття, адже ділити жінок на прибуткові і не прибуткові не допустимо. Гінекологічне відділення може зараз надавати допомогу всім іногороднім у повному обсязі. Закриття відділення приведе до значних економічних втрат.

З шести сформованих районів Закарпатської області тільки в м.Мукачево буде відсутнє гінекологічне відділення. Це буде майже єдиний випадок на Україні, де лікувальним процесом гінекологічних хворих буде керувати хірург.

Основною метою реорганізації та оптимізації штатної чисельності та структури закладів охорони здоров`я, особливо, що стосується акушерсько-гінекологічної служби, є надання кваліфікованої цілодобової допомоги жінкам, вагітним та породіллям.

Наказ, у частині закриття гінекологічного відділення, унеможливить надання кваліфікованої допомоги жінкам міста та району, області, що може привести до незворотніх наслідків. Це обмеження прав жінки на надання доступної кваліфікованої допомоги згідно конвенції по правам людини.

Згідно Наказу відбувається фактична реорганізація - ліквідація окремих структурних підрозділів.

Посилається, що у відповідності до норм ст.233 КЗпП працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Навіть незважаючи на те, що з повним текстом наказу позивач був ознайомлений відповідачем 02.07.2020 року, надавши йому копію, встановлений тримісячний термін з дня винесення Наказу спливає 12.09.2020 року, тому ним жодним чином не пропущено встановленого строку звернення про вирішення трудового спору, що виник внаслідок наказу.

Враховуючи вищенаведене, просить наказ КНП "Мукачівська ЦРЛ" від 12.06.2020 року № 84-ос "Про зміну структури КНП Мукачівська ЦРЛ", а саме його розд.ІІ та розд.ІІІ, у частинні закриття гінекологічного відділення шляхом злиття з хірургічним відділенням №1 з переходом всіх юридичних прав та обов язків скасувати.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 07.09.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Представник відповідача подав відзив на позов, в якому заперечив проти позовних вимог, а саме зазначив, що наказ №84-ос «Про зміну структури КНП «Мукачівська ЦРЛ» винесений у відповідності до вимог чинного законодавства та Статуту Підприємства. Відповідно до Наказу №84-ос юридичні права і обов`язки гінекологічного відділення перейшли до хірургічного відділення №1. Всім штатним працівникам гінекологічного відділення збережено робочі місця. Лікарі-гінекологи, середній медичний персонал та молодший медичний персонал, які були працівниками гінекологічного відділення виконують свої посадові обов`язки щодо надання належного та якісного медичного лікування у сфері гінекологічних послуг у складі хірургічного відділення №1. КНП «Мукачівська ЦРЛ» надає якісну, цілодобову медичну допомогу у галузі гінекологічного профілю всім жінкам, які цього потребують, м.Мукачева, Мукачівського р-ну (Мукачівське ОТГ) та звертаються до них.

Також відповідач звертає увагу, що з позовної справи вбачається, що правомірність звільнення ОСОБА_1 з посади не є предметом даної справи, в межах даного позову позивач не ставить у з`ясування питання дотримання визначеної законом процедури звільнення працівника та обрано засіб правового захисту у разі установлення порушеного права чи інтересу позивача.

Отже, на підставі зазначеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, так як оскаржуваний акт не є актом індивідуальної дії відносно позивача, відповідачем не порушено жодних прав, законних інтересів позивача та вимог чинного законодавства України.

16.10.2020 року позивач подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що керівник підприємства не має право змінювати діяльність підприємства, в тому числі ліквідовувати структурні підрозділи. Спірний наказ винесений з порушення чинного законодавства. Крім того, жодних звернень до профспілкового органу з боку адміністрації КНП «Мукачівська ЦРЛ» не надходило.

28.10.2020 року представник відповідача подав заперечення, в яких зазначив, що відповідачем дотримано всю передбачену чинним законодавством процедуру звільнення працівників на підставі п.1 ст. 40 КЗпП. Крім того, жодний працівник гінекологічного відділення при закриття даного відділення не був скорочений. Станом на сьогодні медичний персонал, який був у складі гінекологічного відділення, виконує свої посадові обов`язки щодо надання належного та якісного медичного лікування у сфері гінекологічних послуг у складі хірургічного відділення №1. Вирішення питання про доцільність змін в організації виробництва та наступне скорочення штату працівників, а також наявність підстав для утворення інших структурних підрозділів та їх функціональне навантаження належить до виключної компетенції роботодавця, що передбачено у ч.3 ст.64 ГК України.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст.77, 78 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що наказом в.о. директора КНП "Мукачівська ЦРЛ" від 12.06.2020 року № 84-ос "Про зміну структури КНП "Мукачівська ЦРЛ", а саме його розд.ІІ та розд.ІІІ з 25.08.2020 року закрито гінекологічне відділення шляхом злиття з хірургічним відділенням №1 з переходом всіх юридичних прав та обов`язків ( а.с. 5-8).

Згідно із попередженням від 25.06.2020 року за № 767 ОСОБА_1 попереджено про його можливе звільнення із займаної посади за п.1 ст.40 КЗпП з 25.08.2020 року на підставі Наказу, а також зазначено, що у разі наявності вакантних посад його буде повідомлено додатково (а.с. 9). При цьому, як зазначає позивач його звільнення не було проведено.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з п.4 ч.1 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є зокрема розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41).

Відповідно до ч.4 ст.36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України).

У постанові Верховного Суду України від 23.03.2016 року по справі № 6-2748цс15 викладено правовий висновок про те, що під час звільнення працівника на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі змінами в організації праці, у тому числі скорочення штату працівників, необхідно дотримуватись гарантій, передбачених ст.49-2 КЗпП України.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

КЗпП України визначає механізм захисту трудових прав працівників, що включає в себе, зокрема, право на працю, та визначає способи захисту прав працівників.

При цьому КЗпП України визначає можливість працівника оскарження наказу про його звільнення, а не можливого майбутнього вивільнення працівника.

Посилання позивача в позовній заяві на порушення його трудових прав не знайшло свого підтвердження, оскільки ОСОБА_2 на даний час перебуває в трудових відносинах з підприємством і його трудові права оскаржуваним наказом не обмежені та не порушені. Попередження про можливе майбутнє звільнення не є звільненням. Таким чином, позивач всупереч вимогам ст. 2, 4, 12, 13 ЦПК України належними доказами не довів, що відповідачем оскаржуваним наказом було порушено його трудові права.

Посилання позивача на незаконність оскаржуваного наказу є недоречним, так як в даному випадку позовні вимоги про вирішення трудового спору шляхом часткового скасування наказу є неналежним способом захисту, оскільки правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.03.2019 року у справі №755/3495/16-ц (провадження №61-1350св17) та постанові від 22.01.2020 року у справі №451/706/18 (провадження №61-17296св19).

Крім того, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Беручи до уваги встановлені судом факти та відповідні правовідносини, суд приходить до переконання, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Мукачівська центральна районна лікарня» про вирішення трудового спору, шляхом часткового скасування наказу слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 78, 81, 89, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України,ст.ст. 36,40, 49-2 КЗпП України, ст. 64, 65 ГК України суд,

УХВАЛИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Мукачівська центральна районна лікарня» про вирішення трудового спору шляхом часткового скасування наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Мукачівська центральна районна лікарня», м. Мукачево, вул. Пирогова Миколи, 8/13, .

Повний текст рішення виготовлено 01.12.2020 року.

Головуюча О.В.Гутій