Справа № 215/117/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

при секретарі - Романів Н.Є.

За участю:

позивача - ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача, адвоката - Севостьянової І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №1 Тернівського районного суду м.Кривого Рогу в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів, третя особа: ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:

09.01.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/6 частину усіх видів доходу.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що з відповідачем ОСОБА_3 він перебував у зареєстрованому шлюбі з 08.09.2007 по 12.10.2015. Від даного шлюбу мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.12.2008 з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 14.11.2008.

На теперішній час позивач ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , від якого мають малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання якого на підставі судового наказу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.06.2018, з нього на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 20.06.2018, до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, на підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2018 з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до виповнення сину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 20.06.2018.

Таким чином, з позивача ОСОБА_1 на утримання двох дітей та дружини стягуються аліменти в розмірі 3/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). На теперішній час позивач працює неофіційно на будівництві та має заробіток приблизно 8000 грн. на місяць.

При вказаних обставинах позивач ОСОБА_1 не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 3/4 частини від його доходу, так як це створює для нього значні матеріальні труднощі, оскільки він повинен також витрачати кошти на придбання продуктів харчування, одягу, взуття, сплачувати комунальні та інші платежі.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/6 частину усіх видів доходу.

29.03.2019 відповідачем ОСОБА_3 надано відзив на позовну заяву в якому вона вказує на відсутність доказів погіршення матеріального стану позивача та просить врахувати суд її матеріальний стан, оскільки вона має другу групу інвалідності з дитинства, має протипоказання на всі види праці в звичайних умовах виробництва, можлива лише надомна праця, стан її здоров`я постійно погіршується, вона втрачає зір, розмір пенсії, яку вона отримує становить 1497 грн., а середньомісячний заробіток складає 1157,22 грн.

08.04.2019 позивачем ОСОБА_1 надана відповідь на відзив, в якій він зазначає, що відповідач ОСОБА_3 не надає йому можливості бачитись з сином та приймати участь у його вихованні, при визначенні розміру аліментів, законом не передбачено врахування стану здоровя, матеріального чи сімейного стану законного представника дитини на яку стягуються аліменти.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, надавав аналогічні пояснення, які викладені в його позовній заяві та відповіді на відзив.

В судовому засіданні представник відповідача позов не визнала в повному обсязі, надавала аналогічні пояснення викладені у відзиві на позовну заяву.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

Вислухавши думки сторін, дослідивши письмові докази суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8). На підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.12.2008 з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно (а.с.9, 10). Також позивач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12). На підставі судового наказу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.06.2018, з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) (а.с.13). На підставі рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.09.2018 з позивача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягуються щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу до виповнення сину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14, 15).

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін.

Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів, а не зобов`язаний це зробити.

З матеріалів справи вбачається, що позивач в позовній заяві посилається, як на підставу для зменшення розміру аліментів, на зміну сімейного стану, на зміну матеріального стану, а також, що на його утриманні знаходиться ще одна малолітня дитина та дружина.

Проте, суд не може взяти до уваги зазначені обставини з наступних підстав.

Як видно з тексту позовної заяви (а.с.4) та матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 працює, сплачує як поточні платежі по нарахованим аліментам так і заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також обумовлену з ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 4000 грн. на її утримання та утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.69-73, 83, 108-113), що свідчить про незмінність майнового стану позивача.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.3 ст.2 ЦПК України, одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність.

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд вважає, що позивачем не надано доказів, які б вказували на зміну його матеріального стану, а зменшення розміру аліментів на утримання сина позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призведе до ущемлення його інтересів порівняно з сином позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому в позовних вимогах ОСОБА_1 слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат, то суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Представником відповідача надано в якості підтвердження понесених відповідачем ОСОБА_3 витрат на правничу допомогу в сумі 5400 грн. розрахунок витрат на правничу допомогу: договір про надання правничої допомоги від 20.03.2019,ордер серія ДП №308/037 від 20.03.2019, квитанцію про сплату гонорару за надання правничої допомоги в сумі 5400 грн., акт виконаних робіт від 30.09.2020 та квитанцію №000306 від 28.12.2019 на суму 5400 грн. (а.с.118, 119).

Але, суд критично ставиться до наданих представником відповідача документів на підтвердження понесених судових витрат, виходячи з наступного.

Згідно ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахунковий документ це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно Положення про форму та зміст розрахункових документів розрахункова квитанція - це розрахунковий документ, бланк який виготовлений друкарським способом, а окремі реквізити заповнюються від руки або шляхом проштамповування при реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) або при видачі коштів покупцеві у разі повернення товару, рекомпенсації послуги, прийняття цінностей під заставу та в інших випадках.

Розрахункова квитанція складається з двох частин - корінця та відривної частини. Відривна частина розрахункової квитанції повинна містити обов`язкові реквізити:

- напис "РОЗРАХУНКОВА КВИТАНЦІЯ", серію (чотири літери) та номер (шість цифр), нанесені при виготовленні бланка квитанції;

- назву СГ;

- ідентифікаційний код за ЄДРПОУ юридичної особи або ідентифікаційний номер за ДРФО фізичної особи, перед яким написані (надруковані) великі літери «ІД».

Корінець розрахункової квитанції повинен містити обов`язкові реквізити: серію та номер, які нанесені при виготовленні бланка квитанції та збігаються з серією та номером відривної частини; напис «Сума розрахунку (грн., коп.), усього» та загальну суму отриманих за товар або послугу (виданих покупцеві) коштів.

Оскільки витрати відповідача на правничу допомогу не підтверджені належними фінансовими документами, не надано суду належно оформленого розрахункового документу про передачу коштів адвокату) та не встановлено й не зазначено, якими доказами підтверджується фактичне понесення відповідачем витрат на правову допомогу (їх оплати), суд вважає, що слід відмовити ОСОБА_7 в стягненні 5400 грн. витрат на правничу допомогу.

На підставі ст.ст.7, 180-182, 192 СК України, ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст.10, 12, 13, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягуваних аліментів відмовити.

Сторони мають право оскаржити рішення подавши на протязі тридцяти днів з дня складання повного рішення апеляційну скаргу в Дніпровський апеляційний суд через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

Повне рішення складено 02.12.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , мешкає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , мешкає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: ОСОБА_4 , мешкає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

СУДДЯ: